Справа № 991/8259/26
Провадження 1-кс/991/8276/26
У Х В А Л А

22.06.2026           м. Київ

Слідча суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , у відкритому судовому засіданні, за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , 
в с т а н о в и л а:
1.17.06.2026 ОСОБА_3 через «Електронний суд» звернувся до Вищого антикорупційного суду (далі - ВАКС) зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України (далі - НАБУ), передбачену п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, оскільки такі не внесли відомості про кримінальні правопорушення за його заявою № 07/06/2026-6-4 від 07.06.2026 до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) та не розпочали досудове розслідування.
2.18.06.2026 згідно з протоколом автоматизованого визначення слідчого судді, скарга передана на розгляд слідчій судді ОСОБА_1 .
3.Скаржник просив розглянути скаргу за його відсутності. Слідча суддя викликала скаржника у судове засідання на 22.06.2026. Однак скаржник у судове засідання не прибув, не повідомивши про причини своєї неявки.
4.З огляду на що, а також засаду диспозитивності, слідча суддя вважає за можливе здійснити такий розгляд у відсутність скаржника. 
5.Представник НАБУ надіслав письмові пояснення, в яких просив розглядати скаргу без участі представника НАБУ та відмовити у її задоволенні. Оскільки КПК України не встановлює перешкод для розгляду скарги у випадку неприбуття представника суб`єкта, дії або бездіяльність якого оскаржується, а також з огляду на засаду диспозитивності, слідча суддя вважає за можливе розглянути скаргу у відсутність представника НАБУ.
6.Дослідивши скаргу, слідча суддя дійшла висновку про необхідність відмови у її задоволенні, з огляду на таке.
7.Скарга мотивована тим, що 07.06.2026 ОСОБА_3 звернувся електронною поштою до НАБУ із заявою № 07/06/2026-6-4 про вчинення кримінальних правопорушень, у якій зазначив, що Прем`єр-міністр України ОСОБА_4 , Міністр розвитку громад та територій України ОСОБА_5 , директор управління морського та річкового транспорту Міністерства розвитку громад та територій України (далі - Мінрозвитку) ОСОБА_6 , керівник ДП «Адміністрація морських портів України» (код ЄДРПОУ 38727770) ОСОБА_7 , керівник Південної філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (Адміністрація морського порту Південний) (код ЄДРПОУ 38728549) ОСОБА_8 , директор ДП «МТП «ПІВДЕННИЙ» (код ЄДРПОУ 04704790) ОСОБА_9 , залучивши ряд підконтрольних фізичних осіб, які мають проросійські ідеологічні погляди та здійснюють діяльність в інтересах головного управління генерального штабу збройних сил російської федерації, зокрема ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , створили організовану злочинну групу, діяльність якої спрямована на розкрадання грошових бюджетних коштів у межах підприємства ДП «МТП «ПІВДЕННИЙ» з подальшим виведенням грошового капіталу на територію російської федерації.
8.Як зазначається у заяві, ключовим аспектом є призначення на керівні посади ДП «МТП «ПІВДЕННИЙ» осіб із доведеними зв`язками з російськими спецслужбами, що призвело до цілеспрямованого коригування ворожих ракетних ударів по інфраструктурі порту та руйнування його критичних об`єктів. Окрім того, зазначається, що встановлено факт міжнародної легалізації тіньових доходів керівництва через придбання за штучно заниженою вартістю активів у Болгарії у кадрового агента російського ГРУ, а також неправомірним впливом на представників територіальних центрів комплектування для ухилення учасників корупційних схем від мобілізації.
9.За змістом заяви, на території порту ДП «МТП «ПІВДЕННИЙ» впроваджено масштабну корупційну систему, яка базується на систематичному вимаганні неправомірної вигоди від легального бізнесу та тіньовій приватизації державних потужностей. Встановлено факт безальтернативного вимагання від стратегічних інвесторів данини у розмірі 1,7 долара США за кожну тонну оброблених вантажів, що генерує надвеликі тіньові прибутки. Одночасно з цим високорентабельна діяльність з перевалки була незаконно делегована пулу афілійованих приватних компаній, чиї багатомільйонні операційні витрати, включаючи електроенергію та використання техніки, безпідставно покриваються за рахунок бюджету державного підприємства.
10.Також, ОСОБА_3 у заяві стверджує, що окремим напрямком злочинної діяльності ДП «МТП «ПІВДЕННИЙ» є тотальна монополізація процедур публічних закупівель, що супроводжується масштабним розкраданням державних коштів в умовах воєнного стану. Серед реалізованих механізмів виділяється закупівля залізничного обладнання за завищеними у кілька разів цінами через пов`язаних посередників, спотворення результатів десятків тендерів із подальшим накладенням багатомільйонних штрафів Антимонопольним комітетом, а також виведення 1,2 мільярда гривень на фіктивну компанію з офшорним корінням під приводом проведення днопоглиблювальних робіт.
11.Відповідно до заяви, наслідком комплексної реалізації зазначених злочинних механізмів стало критичне падіння виробничих показників стратегічного підприємства ДП «МТП «ПІВДЕННИЙ» та його навмисне доведення до стану економічної неспроможності. Лише за перші місяці роботи нового керівництва обсяги вантажоперевалки обвалилися з 1,1 мільйона тонн до 200 тисяч тонн, що призвело до колосальних збитків для бюджету та стало підставою для ініціювання процедури ліквідації порту через його штучно створену збитковість. Комплекс цих дій охоплює склади тяжких економічних злочинів, державної зради та диверсії, вимагаючи негайного реагування з боку антикорупційних та правоохоронних органів.
12.Окрім того, у заяві зазначається, що посадові особи, які входять до організованої злочинної групи, зловживаючи службовим становищем, маючи вплив на представників ТЦК та СП сприяють організації схем по ухиленню від мобілізації особам, які працюють на підприємствах, зокрема на тих, які приймають безпосередню участь у реалізації злочинних схем.
13.Поряд з цим, ОСОБА_3 зазначає, що свою протиправну діяльність ДП «МТП «ПІВДЕННИЙ» здійснює з відома контролюючих, податкових та правоохоронних органів, які за нереагування на порушення законодавства та невжиття заходів з притягнення до відповідної юридичної відповідальності систематично отримують від ДП «МТП «ПІВДЕННИЙ» неправомірну вигоду.
14.На переконання скаржника, у таких діях названих осіб вбачаються ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 110-2, ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 111-2, ч. 3 ст. 114-1, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 258-5, ч. 1 ст. 336, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369, ч. 1 ст. 369-2 КК України.
15.У заяві ОСОБА_3 просив, окрім іншого, внести відповідні відомості до ЄРДР. Однак такі, як зазначив скаржник, до ЄРДР внесені не були.
16.Слідчою суддею здійснено запит до НАБУ щодо надання інформації про результати розгляду заяви. 22.06.2026 у відповідь надійшли письмові пояснення представника НАБУ з додатками, у яких зазначено, що за результатами розгляду заяви ОСОБА_3 № 07/06/2026-6-4 від 07.06.2026, яка зареєстрована в НАБУ 08.06.2026 за № 299/18371-00, детективами НАБУ не встановлено достатніх об`єктивних даних, що можуть свідчити про вчинення корупційних та інших кримінальних правопорушень, віднесених до підслідності детективів НАБУ, у зв`язку з чим відсутні підстави для внесення відомостей до ЄРДР. Про результати розгляду заяви ОСОБА_3 повідомлено листом № 112-299/19557 від 12.06.2026. 
17.Отже, наразі відомості за заявою скаржника до ЄРДР не внесені. 
18.Виходячи з наведеного, слідча суддя дійшла висновку, що скарга подана особою, яка має право подавати таку скаргу, у визначений ч. 1 ст. 304 КПК України строк.
19.Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.
20.Отже, бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, передбачає три обов`язкові ознаки: (1) прокурор, слідчий (детектив) наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; (2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; (3) відповідна процесуальна дія прокурором, слідчим (детективом) у встановлений строк не вчинена. Тобто, наведена норма дозволяє оскаржити слідчому судді не будь-яку бездіяльність, а лише ту, що стосується обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законом.
21.Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
22.Ознакам, зазначеним у п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, відповідає бездіяльність, яка виникає внаслідок невиконання вимог ч. 1 ст. 214 КПК України. 
23.Отже, бездіяльність, яку оскаржив ОСОБА_3 , відповідає ч. 1 ст. 303 КПК України.
24.Також згідно із ч. 1 ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду.
25.У силу ч. 2 ст. 33-1 КПК України слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду відповідно до частини першої цієї статті.
26.Остання встановлює, що Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних кримінальних правопорушень, передбачених в примітці ст. 45 КК України (статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410 КК України, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, та кримінальні правопорушення, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 368-369-2 КК України), а також статтями 206-2, 209, 211, 366-2, 366-3 КК України. Водночас, повинна бути наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 ч. 5 ст. 216 КПК України.
27.Так, п. 1, 2 ч. 5 ст. 216 КПК України передбачено такі умови, як вчинення вищенаведених кримінальних правопорушень, зокрема, Прем`єр-міністром України, членом Кабінету Міністрів України; прокурорами органів прокуратури, зазначеними у пунктах 1-4, 5-11 частини першої статті 15 Закону України «Про прокуратуру»; особою вищого складу Національної поліції; посадовою особою органів державної податкової служби, якій присвоєно спеціальне звання державного радника податкової служби III рангу і вище; військовослужбовцем вищого офіцерського складу Збройних Сил України, Служби безпеки України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України; керівником суб`єкта великого підприємництва, у статутному капіталі якого частка державної або комунальної власності перевищує 50 відсотків, а також, якщо предмет кримінального правопорушення або розмір завданої шкоди у кримінальних правопорушеннях, передбачених статтями 191, 206-2, 209, 210, 211, 364, 410 Кримінального кодексу України, у п`ять тисяч і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на час вчинення кримінального правопорушення (якщо кримінальне правопорушення вчинено службовою особою державного органу, правоохоронного органу, військового формування, органу місцевого самоврядування, суб`єкта господарювання, у статутному капіталі якого частка державної або комунальної власності перевищує 50 відсотків).
28.Згідно з відкритими даними, частка державної власності у статутних капіталах ДП «Адміністрація морських портів України» та ДП «МТП «ПІВДЕННИЙ» складає 100 відсотків. 
29.Отже, скарга в частині повідомлення про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених статтями 191, 209, 364, 368, 369, 369-2 КК України, Прем`єр-міністром України, Міністром розвитку громад та територій України, керівниками ДП «Адміністрація морських портів України» та ДП «МТП «ПІВДЕННИЙ», а також, зважаючи на ймовірний розмір завданої такими кримінальними правопорушеннями шкоди, підлягає розгляду в цьому суді.
30.Окрім того, ОСОБА_3 покликався на ймовірну причетність до зазначених ним у заяві кримінальних правопорушень, окрім інших, посадових осіб контролюючих, податкових та правоохоронних органів, представників ТЦК та СП, не конкретизуючи їх. А тому, скарга в частині повідомлення про вчинення таких кримінальних правопорушень посадовими особами контролюючих, податкових та правоохоронних органів, а також військовослужбовцем вищого офіцерського складу, також підлягає розгляду в цьому суді. Адже серед вказаних осіб можуть бути особи, що відповідають умовам, визначеним п. 1 ч. 5 ст. 216 КПК України. 
31.Поряд з цим, слідча суддя бере до уваги, що у скарзі йде мова також про можливе вчинення кримінальних правопорушень, у співучасті з іншими особами, а також інших кримінальних правопорушень, передбачених статтями 110-2, 111, 111-2, 114-1, 255, 258-5, 336, 366 КК України, цими ж особами, а тому з урахуванням положень п. 20-2 розділу XІ «Перехідні положення» КПК України, слідча суддя вважає, що загалом по такій скарзі має здійснюватися судовий контроль Вищим антикорупційним судом.
32.На підставі викладеного, скарга відповідає вимогам ст. 303, ч. 1 ст. 304 та ч. 1 ст. 306 КПК України.
33.Поряд з цим, слідча суддя зауважує, що для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулося, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті Кримінального кодексу України).
34.Якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.
35.Тобто, реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення такого кримінального правопорушення.
36.Такі висновки узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 30.09.2021 (справа № 556/450/18), у якій зазначено: «...слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР...».
37.Слідча суддя враховує, що особа, яка звертається із заявою про вчинення кримінального правопорушення, може не володіти докладною інформацією про його обставини, втім, таке повідомлення має містити відомості про існування обставин, які прямо чи опосередковано можуть свідчити про наявність ознак вчиненого кримінального правопорушення. Заявник не має обов`язку доводити факт вчинення кримінального правопорушення, однак наведення фактичних обставин, які спонукають його вважати, що кримінальне правопорушення було вчинене, є ознакою обґрунтованості повідомлення та надає можливість їх перевірити.
38.Однак, на переконання слідчої судді, скарга ОСОБА_3 не містить обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень.
39.Як уже зазначала слідча суддя, ч. 1 ст. 214 КПК України не встановлює обов`язку слідчого, дізнавача, прокурора вносити відомості до ЄРДР за будь-якою заявою, а тільки тією, що містить відомості про вчинення кримінального правопорушення. Також така позиція відповідає усталеній судовій практиці в Україні та позиції ВС, що викладалась вище.
40.На переконання слідчої судді, твердження скаржника про вчинення кримінальних правопорушень має занадто узагальнений, абстрактний характер, а наведені відомості не дають змоги попередньо кваліфікувати такі діяння саме як кримінальні правопорушення. Адже всі його покликання є лише припущеннями, на підтвердження чого не наведено жодних обставин, які прямо чи опосередковано можуть свідчити про наявність ознак вчинення кримінальних правопорушень. 
41.Отже, доводи заяви ОСОБА_3 про вчинення кримінальних правопорушень, на переконання слідчої судді, є необґрунтованими припущеннями, не заснованими на фактичних даних.
42.Натомість, самих лише абстрактних припущень про можливе вчинення кримінальних правопорушень, викладених у заяві, недостатньо для того, щоб розпочати досудове розслідування, оскільки підставою для початку досудового розслідування є фактичні дані та конкретні обставини, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення.
43.До того ж, слідча суддя звертає увагу, що після внесення відомостей до ЄРДР органом досудового розслідування мають проводитись слідчі дії, необхідні для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, які передбачають обов`язкове втручання в права та свободи особи у тій чи іншій мірі. Водночас, здійснення такого на основі припущень, без наявності об`єктивних даних, які б вказували на вчинення кримінального правопорушення, є недопустимим.
44.З огляду на наведене, обставини, викладені в заяві, не потребують перевірки засобами кримінального процесу. 
45.Отже, оскільки викладене скаржником не містить відомостей про вчинення кримінального правопорушення, відсутня і бездіяльність уповноважених осіб НАБУ щодо невнесення відомостей до ЄРДР та початку досудового розслідування за такою заявою.
46.На підставі наведеного, слідча суддя вважає, що наявні підстави для відмови у задоволенні скарги.
З огляду на викладене, керуючись статтями 214, 303, 307, 371-372 КПК України, слідча суддя
п о с т а н о в и л а:
Відмовити у задоволенні скарги.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до такої палати протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідча суддя    ОСОБА_1