П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2026 року м. Київ
Справа № 760/25370/23
Провадження №22-ц/824/3577/2026

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
судді-доповідача Стрижеуса А.М., 
суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.
секретаря: Узлій М.М.

сторони: позивач ОСОБА_1 
відповідач Приватне акціонерне товариство
«Холдингова компанія «Київміськбуд»

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 , подану адвокатом Бабенко Яною Вікторівною, на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 21 лютого 2025 року, ухваленого у складі судді Козленко Г.О.,-

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2023 року до Солом`янського районного суду м. Києва через свого представника звернувся ОСОБА_1 з позовом до ПрАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд», в якому просив суд:
- розірвати попередній договір купівлі-продажу квартири від 17 лютого 2023 року, укладений між ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) та Приватним акціонерним товариством «Холдингова компанія «Київміськбуд» (01010, м. Київ, вул. Михайла Омеляновича-Павленка, буд. 4/6, код ЄДРПОУ: 23527052);
- стягнути з Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» (01010, м. Київ, вул. Михайла Омеляновича-Павленка, буд. 4/6, код ЄДРПОУ: 23527052) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) суму платежів, внесених за попереднім договором купівлі-продажу квартири від 17 лютого 2023 року у розмірі 1 656 522,84 (один мільйон шістсот п`ятдесят шість тисяч п`ятсот двадцять дві гривні 84 коп.);
- стягнути з Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» (01010, м. Київ, вул. Михайла Омеляновича-Павленка, буд. 4/6, код ЄДРПОУ: 23527052) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) судові витрати, які складаються з судового збору та витрат на професійну правничу допомогу.
Позов мотивовано тим, що 17.02.2023 між Приватним акціонерним товариством «Холдингова компанія «Київміськбуд» в особі заступника директора з питань реалізації нерухомості Департаменту продажу та маркетингу ПрАТ «ХК Київміськбуд» Мачковського А.В. та ОСОБА_1 було укладено попередній договір купівлі-продажу квартири.
Згідно з п. 1.1 попереднього договору, за цим договором сторони зобов`язуються в майбутньому в строк та на умовах, визначених цим договором, укласти договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 , 1-ша черга будівництва в об`єкті: «Будівництва житлово-офісного комплексу з об`єктами торговельного та соціально-побутового призначення» на АДРЕСА_3 ».
Предмет основного договору - квартира АДРЕСА_4 , 1-й пусковий комплекс, 1-ша черга будівництва в об`єкті: «Будівництва житлово-офісного комплексу з об`єктами торговельного та соціально-побутового призначення» на АДРЕСА_3 » (п. 2.1 попереднього договору).
Сторонами в попередньому договору узгоджено, що на дату підписання договору вартість майна складає 2 851 175,90 грн, без ПДВ, виходячи з вартості 1 кв.м - 33 539,30 грн (п. 2.2 попереднього довогору).
За умовами п. 1.2 попереднього договору встановлено, що основний договір сторони зобов`язуються укласти протягом 6 (шести) місяців із дати присвоєння адреси відповідно до норм чинного законодавства України та за умови виконання майбутнім покупцем вимог п. 1.4 та 1.5 цього договору.
Сторони встановили, що у розумінні цього договору забезпечувальний платіж - це особливий вид забезпечення виконання зобов`язання, передбачений ч. 2 ст. 546 ЦК України, який гарантує виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором та при укладенні основного договору зараховується в якості оплати вартості майна. На цей платіж відсотки не нараховуються.
Пунктом 1.4 попереднього договору передбачено, що майбутній покупець зобов`язується внести на банківський рахунок майбутнього продавця забезпечувальний платіж у розмірі вартості майна, зазначеної у п. 2.2 цього договору.
Сторони домовились, що забезпечувальний платіж вноситься у наступному порядку:
Пункт 1.4.1 перший платіж у 1 425 755,65 грн, що складає 50% розмірі забезпечувального платежу, та відповідає 42,51 кв.м загальної проектної площі майна, вноситься протягом 4 (чотирьох) банківських днів після підписання цього договору.
1.4.2 Наступні платежі майбутній покупець вносить за наведеним графіком, виходячи з проектної площі майна в перерахунку на 1 кв.м загальної площі майна, яка буде встановлена згідно з рішенням Правління ПрАТ «ХК «Київміськбуд», із урахуванням коефіцієнтів, встановлених п. 1.3 цього договору, про що майбутній покупець дізнається самостійно на день внесення ним оплати.
Відтак, відповідно до вимог п. 1.4.1 попереднього договору позивач вніс наступні платежі:
21.02.2023 - 700 000,00 грн;
21.02.2023 - 325 755,65 грн;
22.02.2023 - 398 999,99 грн;
23.02.2023 - 1 000,01 грн, що загалом становить 1 425 755,65 грн.
В подальшому, ОСОБА_1 щомісяця вносив оплату за попереднім договором, а саме:
15.03.2023 - 79 488,15 грн;
19.04.2023 - 79 488,15 грн;
16.05.2023 - 79 488,15 грн;
16.06.2023 - 79 488,15 грн.
Враховуючи всі платежі в сукупності, починаючи з 21.02.2023 по дату звернення до суду позивачем сплачено 1 743 708,25 грн.
Згідно з п. 4.8 попереднього договору до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію майбутній покупець має право відмовитись від договору шляхом його розірвання, про що сторонами укладається відповідний договір про розірвання. За таких умов цей договір вважається розірваним в повному обсязі з моменту підписання відповідного договору про розірвання. В такому випадку майбутній продавець повертає майбутньому покупцю на банківський рахунок, що зазначений майбутнім покупцем у договорі про розірвання, кошти протягом 60 банківських днів з дня підписання договору про розірвання, за вирахуванням штрафу в розмірі 5% від суми внесеної за цим договором.
Станом на день звернення до суду будівництво об`єкта заморожене, жодних дій з будівництва не відбувається, будівельні матеріали вивозять з об`єкту, майбутній продавець не надає жодної інформації, що договір буде виконано належним чином, з огляду на що позивач вважає, що існують великі ризики нанесення збитків і не виконання відповідачем зобов`язань за попереднім договором.
У зв`язку з викладеним, позивач звернувся до ПрАТ «ХК «Київміськбуд» з вимогою про повернення коштів за попереднім договором купівлі-продажу квартири від 17.02.2023, яка була надіслана 17.07.2023 засобами поштового зв`язку та отримана 25.07.2023.
Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 10 листопада 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначив підготовче судове засідання
Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 21 лютого 2025 рокуу задоволенні позову ОСОБА_1 до ПрАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд» про повернення коштів за попереднім договором купівлі-продажу квартири відмовлено.
Відмовляючи в задоволені позову суд першої інстанції виходив з того, що укладений між сторонами попередній договір від 17.02.2023 не має чітко встановленого строку в який має бути укладений основний договір купівлі-продажу квартири.
Як вбачається з матеріалів справи, поштову адресу спірному об`єкту присвоєно не було, строк укладення основного договору купівлі-продажу, встановлений п. 1.2 попереднього договору від 17.02.2023, не настав, як наслідок попередній договір від 17.02.2023 не припинився, ціль та підстави для зберігання відповідачем сплачених позивачем коштів не припинилися, то у відповідача підстави для повернення авансового платежу сплаченого позивачем, наразі не настали.
Не погоджуючись з рішенням суду, представник ОСОБА_1 адвокат Бабенко Я.В. подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі, посилаючись на те, що рішення суду є незаконним, необґрунтованим, ухваленим при неправильній оцінці доказів, наявних у матеріалах справи і як наслідок неправильних висновків суду, що в сукупності призвело до неправильного застосування норм матеріального права при порушенні норм процесуального права.
Вказує, що оскільки строк дії попереднього договору визначений відкладальною обставиною укладенням основного договору купівлі-продажу, попередній договір продовжує діяти та, відповідно може бути розірваний, а висновок суду про те, що попередній договір не був припинений не тільки не є підставою для відмови у розірванні попереднього договору, а підтверджують наявність у позивача права звернутись з вимогою про розірвання попереднього договору.
Зазначає, що можливість розірвання договору передбачено п. 4.8 попереднього договору.
27 листопада 2026 року на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від ПрАТ «ХК «Київміськбуд» в якому просили апеляційну скаргу залишено без задоволення а рішення без змін.
В судовому засіданні і режимі відеоконференцзв`язку позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Бабенко Ю.С. в залі судового засідання, підтримали доводи апеляційної скарги.
Представник ПрАТ «ХК «Київміськбуд» в режимі відеоконференцзв`язку адвокат Михайлов А.Л. проти доводів апеляційної скарги запереяував.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, врахувавши аргументи, наведені у відзиві на апеляційну скаргу, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Частинами першою-третьою статті 367 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Судом встановлено, що 17.02.2023 між Приватним акціонерним товариством «Холдингова компанія «Київміськбуд» та ОСОБА_1 було укладено попередній договір купівлі-продажу квартири, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малим О.С., зареєстровано в реєстрі за №147.
Пунктом 1.1 попереднього договору закріплено, що за цим договором сторони зобов`язується в майбутньому в строк та на умовах, визначених цим договором, укласти договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_4 , 1-ий пусковий комплекс, 1-ша черга будівництва в об`єкті: «Будівництво житлово-офісного комплексу з об`єктами торговельного та соціально-побутового призначення на АДРЕСА_3 ».
Згідно з п. 1.2 попереднього договору основний договір сторони зобов`язуються укласти протягом 6 (шести) місяців з дати присвоєння адреси відповідно до норм чинного законодавства України та за умови виконання майбутнім покупцем вимог п. 1.4 та п. 1.5 цього договору.
Сторони встановили, що у розумінні цього договору забезпечувальний платіж - це особливий вид забезпечення виконання зобов`язання, передбачений ч. 2 ст. 546 Цивільного кодексу України, який гарантує виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором та при укладенні основного договору зараховується в якості оплати вартості майна. На цей платіж відсотки не нараховуються.
Відповідно до п. 1.4 попереднього договору майбутній покупець зобов`язаний внести на банківський рахунок майбутнього продавця забезпечувальний платіж у розмірі вартості майна, зазначеної у п.п. 2.2 цього договору.
Сторони домовились, що забезпечувальний платіж вноситься в наступному порядку:
1.4.1. Перший платіж 1 425 755,65 грн (один мільйон чотириста двадцять п`ять тисяч сімсот п`ятдесят п`ять гривень 5 копійок), що складає 50% розміру забезпечувального платежу, та відповідає 42,51 кв.м загальної проектної площі майна, протягом 4 (чотирьох) банківських днів після підписання цього договору.
1.4.2. Наступні платежі майбутній покупець вносить за наведеним графіком, виходячи з проектної площі майна в перерахунку на 1 кв.м, за поточною базовою вартістю 1 кв.м загальної площі майна, яка буде встановлена згідно з рішенням Правління ПрАТ «ХК «Київміськбуд», із урахуванням коефіцієнтів, встановлених п. 1.3 цього договору, про що майбутній покупець дізнається самостійно на день внесення ним оплати.
Пунктом 2.1 попереднього договору закріплено, що предмет основного договору - квартира АДРЕСА_4 , 1-ий пусковий комплекс, 1-ша черга будівництва в об`єкті: «Будівництво житлово-офісного комплексу з об`єктами торговельного та соціально-побутового призначення на АДРЕСА_3 ».
Пунктом 2.2 попереднього договору визначено, що на дату підписання цього договору вартість майна складає 2 851 175,90 грн (два мільйони вісімсот п`ятдесят одна тисяча сто сімдесят п`ять гривень 90 копійок), без ПДВ, виходячи з вартості 1 кв.м - 33 539,30 грн (тридцять три тисячі п`ятсот тридцять дев`ять гривень 30 копійок), без ПДВ.
Відповідно до п. 4.8 попереднього договору до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію майбутній покупець має право відмовитись від договору шляхом його розірвання, про що сторонами укладається відповідний договір про розірвання.
За таких умов, цей договір вважається розірваним в повному обсязі з моменту підписання відповідного договору про розірвання. В такому випадку майбутній продавець повертає майбутньому покупцю на банківський рахунок, що зазначений майбутнім покупцем у договорі про розірвання, кошти протягом 60 (шістдесяти) банківських днів з дня підписання договору про розірвання, за вирахуванням штрафу в розмірі 5 (п`яти відсотків) від суми, внесеної за цим договором.
В матеріалах справи наявні платіжні інструкції про внесення оплати за попереднім договором №147 від 17.02.2023, а саме:
№ 1 від 21.02.2023 у розмірі 700 000,00 грн;
№3 від 23.02.2023 у розмірі 1 000,01 грн;
№0.0.2873723892.1 у розмірі 398 999,99 грн;
№4 від 15.03.2023 у розмірі 79 488,15 грн;
№6 від 19.04.2023 у розмірі 79 488,15 грн;
№7 від 16.05.2023 у розмірі 79 488,15 грн;
№8 від 16.06.2023 у розмірі 79 488,15 грн.
18.07.2023 ОСОБА_1 за допомогою засобів поштового зв`язку звернувся до Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» із вимогою про розірвання попереднього договору купівлі-продажу квартири від 17.02.2023 та повернення коштів за попереднім договором купівлі-продажу квартири від 17.02.2023.
Листом №423/0/2-23 від 23.08.2023 Приватне акціонерне товариство «Холдингова компанія «Київміськбуд» повідомило ОСОБА_1 , що рішення про розірвання попереднього договору та повернення сплачених коштів буде прийнято компанією пізніше, про що буде додатково повідомлено. Зважаючи на ситуацію, яка склалась в країні, на сьогодні складно спланувати та визначити актуальні терміни введення в експлуатацію вищевказаного житлового будинку, але компанія робить все можливе, щоб якомога швидше відновити будівельні роботи на даному об`єкті будівництва та виконати взяті на себе зобов`язання у повному обсязі.
У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення відповідає.
Рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).
Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).
Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.
Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.
За змістом ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення, а терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.
Відповідно до ст. 252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, а термін - календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.
Отже, колегія суддів дійшла висновку, що строк прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію у попередньому договорі купівлі-продажу квартири конкретно не визначений.
Крім того, згідно зі ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів здійснюється відповідними органами державного архітектурно-будівельного контролю шляхом реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації або шляхом видачі сертифіката.
Датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта є дата реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації або дата видачі сертифіката.
Таким чином, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів є процедурою, що здійснюється уповноваженим органом державного архітектурно-будівельного контролю, а тому відповідні правовідносини мають публічно-правовий характер і не належать до цивільно-правових зобов`язань сторін договору.
Відповідно до ст. 1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини, засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні та майновій самостійності їх учасників. До майнових відносин, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій, цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом.
З огляду на викладене, оскільки термін прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію у договорі конкретною календарною датою не визначений, а сама процедура прийняття об`єкта в експлуатацію не належить до цивільно-правових відносин, підстави для висновку про наявність з боку ПрАТ «ХК «Київміськбуд» порушення умов договору відсутні.
Тлумачення пункту 3 частини першої статті 3 та статті 627 ЦК України свідчить про те, що свобода договору має декілька складових, зокрема свободу укладення договору, вибору контрагента, виду договору та визначення його умов.
Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, а також умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
У матеріалах справи відсутні докази звернення позивача до суду з вимогами про визнання попереднього договору купівлі-продажу квартири недійсним у встановленому законом порядку, а тому суд виходить із презумпції правомірності правочину, доки інше не буде встановлено судом.
Таким чином, під час ухвалення рішення апеляційний суд виходить із положень укладеного між сторонами договору та норм чинного законодавства.
Згідно з частиною першою статті 626 ЦК договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частина першої статті 638 ЦК України зазначає, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Положення частини першої статті 509 ЦК України визначають, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Стаття 611 ЦК України передбачає правові наслідки порушення зобов`язання, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди
Як встановлено судом, позивач, підписуючи попередній договір купівлі-продажу квартири, погодився з його умовами, зокрема з відсутністю у договорі чітко визначеної календарної дати прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію.
Як на підставу для розірвання попереднього договору купівлі-продажу квартири позивач посилається на те, що об`єкт будівництва фактично заморожено, а активні будівельні роботи на ньому не здійснюються.
Разом із тим, розділом 3 попереднього договору купівлі-продажу квартири визначено обов`язки сторін, однак його умовами не передбачено обов`язку відповідача здійснювати будівельні роботи у певному темпі чи в конкретні проміжки часу. Також договором не визначено, що тимчасове призупинення або відсутність активних будівельних робіт саме по собі є порушенням умов договору, оскільки конкретна дата прийняття будинку в експлуатацію сторонами не погоджена.
Таким чином, застосування пункту 4.8 попереднього договору купівлі-продажу квартири можливе лише за умови встановлення факту порушення договору з боку ПрАТ «ХК «Київміськбуд», наявності завданої позивачу шкоди та причинного зв`язку між діями чи бездіяльністю відповідача і такою шкодою.
Крім того, на думку колегії суддів, підставою для розірвання договору може бути істотне порушення його умов однією зі сторін. Позивач, обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, не посилався на наявність істотного порушення умов договору з боку відповідача.
Оскільки у попередньому договорі купівлі-продажу квартири відсутня чітко визначена дата прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію, колегія суддів дійшла висновку про відсутність у діях ПрАТ «ХК «Київміськбуд» складу цивільного правопорушення зокрема порушенння істотних умов договору та підстав для розірвання договору між позивачем та відповідачем.
За таких обставин підстави для розірвання попереднього договору купівлі-продажу квартири, застосування пункту 4.8 цього договору та стягнення з ПрАТ «ХК «Київміськбуд» заявлених позивачем сум відсутні.
Аналіз наведених правових норм та встановлених обставин дає колегії суддів підстави для висновку, що розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин і нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, дослідив наявні у справі докази і дав їм належну правову оцінку, дійшов обґрунтованого висновку.
Конституцією України передбачено, що всі рівні перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (статті 24 та 129).
Аргументи, зазначені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції, були перевірені судом першої інстанції, їм судом надана мотивована оцінка.
Згідно з підпунктом б), в) пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 травня 2020 року в справі № 530/1731/16-ц (провадження № 61-39028св18) зроблено висновок, що: «у разі, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Разом із тим, у випадку, якщо судом касаційної інстанції скасовано судові рішення з передачею справи на розгляд до суду першої/апеляційної інстанції, то розподіл суми судових витрат здійснюється тим судом, який ухвалює остаточне рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат».
Тому, з урахуванням висновку щодо суті апеляційної скарги, розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, здійснюється тим судом, який ухвалює (ухвалив) остаточне рішення у справі, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.
Оскільки Київський апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення а рішення Подільського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2025 року - без змін, розподіл судових витрат Київським апеляційним судом не здійснюється.
Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 369, 374, 375, 381, 382, 383, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , подану адвокатом Бабенко Яною Вікторівною - залишити без задоволення.
Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 21 лютого 2025 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач А. М. Стрижеус

Судді: Л. Д. Поливач

О. І. Шкоріна