ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2026 року	м. Львів	Справа № 303/7875/25 пров. № А/857/25342/26	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
головуючого судді Шавеля Р.М.,
суддів Довгої О.І. та Шинкар Т.І.,
з участю секретаря судового засідання - Нагибайло Т.О.,

а також сторін (їх представників):
від позивача – Біловар Б.Ю.;
від відповідача - Дзямко О.І.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Виконавчого комітету Мукачівської міської ради на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської обл. від 14.04.2026р. в адміністративній справі за позовом представника адвоката Біловара Богдана Юрійовича, діючого на підставі ордеру на надання правничої допомоги від імені та в інтересах ОСОБА_1 , до Виконавчого комітету Мукачівської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови щодо притягнення до відповідальності за порушення правил благоустрою територій населеного пункту (суддя суду І інстанції: Куцкір Ю.Ю., час та місце ухвалення рішення суду І інстанції: 14.04.2026р., м.Мукачево Закарпатської обл.; дата складання повного рішення суду І інстанції: 14.04.2026р.),-

В С Т А Н О В И В:

13.10.2025р. за допомогою системи «Електронний суд» представник адвокат Біловар Б.Ю., діючий на підставі ордеру на надання правничої допомоги від імені та в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив скасувати постанову адміністративної комісії при Виконавчому комітеті /ВК/ Мукачівської міської ради /МР/ від 02.10.2025р., якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП; провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.152 КУпАП закрити (а.с.1-7).

Ухвалою суду від 30.10.2025р. відкрито провадження у справі; вирішено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними матеріалами (а.с.22-23).

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської обл. від 14.04.2026р. заявлений позов задоволено; постанову адміністративної комісії при ВК Мукачівської МР від 02.10.2025р., якою ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП, скасовано, а провадження у справі закрито; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп. (а.с.99-103).

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, його оскаржив відповідач ВК Мукачівської МР, який покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що в своїй сукупності призвело до помилкового вирішення спору, просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні заявленого позову відмовити (а.с.70-76).
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що розміщена позивачем декорація на фасаді будинку відноситься до елементів зовнішньої реклами та не може класифікуватися як вивіска інформаційного характеру.
Виданий позивачу технічний паспорт вивіски № 53-2024 чітко визначає зміст вивіски, вигляд, місцерозташування, загальну площу, матеріали виготовлення. Видача такого паспорту не породжує у позивача право на розміщення елементу зовнішньої реклами (декорації).
Окрім цього, висновки суду про втручання відповідача у приватну власність позивача є помилковими; регулювання правовідносин стосовно розміщення зовнішньої реклами здійснюється нормами спеціального законодавства.
Також позивач не зверталася до уповноваженого органу та не отримувала дозволу на розміщення елементу зовнішньої реклами (декорації) на фасаді будинку, через що таке розміщення слід вважати незаконним. Разом з тим, по вказаній адресі розміщення зовнішньої реклами взагалі заборонено.
Підняте під час судового розгляду питання здійснення позивачем підприємницької діяльності за іншою адресою суперечить матеріалами справи про адміністративне правопорушення; під час складання протоколу позивач такі доводи не наводила, а представлений договір оренди є нікчемним, оскільки не посвідчений в установленому порядку, а тому не створює правових наслідків.

Представник позивача – адвокат Біловар Б.Ю. скерував до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому останній вважає її необґрунтованою і такою, що не підлягає до задоволення. Наголошує на тому, що суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального та процесуального права та ухвалив законне і справедливе судове рішення (а.с.183-187).

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача на підтримання поданої скарги, заперечення представника позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга підлягає до задоволення, з наступних мотивів. 

Відповідно до п.п.1, 4 ч.1 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Як встановлено судом першої інстанції, о 15 год. 44 хв. 16.09.2025р. спеціалістом І категорії, дільничним інспектором відділу контролю за станом благоустрою міста Управління муніципальної інспекції Мукачівської МР Калатс У.В. виявлено порушення вимог п.8.3 Правил благоустрою, забезпечення чистоти, порядку, утримання і прибирання вуличних дворових територій, парків, скверів м.Мукачево – самовільне розміщення елементів зовнішньої реклами (декорація) на фасаді будинку № 4 на пл.Кирила і Мефодія в м.Мукачево.
За вказаним фактом інспектор склав протокол про адміністративне правопорушення № 211/25 від 16.09.2025р. стосовно керівника «Блек Рум» ОСОБА_1 , а дії останні були кваліфіковані за ст.152 КУпАП (а.с.36, 37).
Вказаний протокол був складений у присутності позивача, остання надала пояснення, відповідно до яких виявлені елементи не є рекламою, а слугують декорацією.
До протоколу долучені фотоматеріали (а.с.37).
Із змісту листа начальника Управління архітектури та містобудування Мукачівської МР № 476/0/170-25/17-02 від 29.09.2025р. слідує, що ФОП ОСОБА_1 виданий технічний паспорт вивіски № 53-2024 «BLACK ROOM» без розміщення елементів зовнішньої реклами (декорацій) на фасаді будівлі на АДРЕСА_1 (а.с.40-42).
02.10.2025р. адміністративною комісією при ВК Мукачівської МР прийнято постанову про притягнення ФОП ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.152 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
В оскаржуваній постанові зазначено, що ФОП ОСОБА_1 , будучи керівником «BLACK ROOM», в порушення норм чинного законодавства України, розмістила елементи зовнішньої реклами (декорація) в м.Мукачево на пл.Кирила і Мефодія на фасаді буд. № 4 (а.с.47-49).

Приймаючи рішення по справі та задовольняючи заявлений позов, суд першої інстанції виходив з того, що міська влада має право встановлювати вимоги до змісту та форми рекламних вивісок з метою відповідності їх архітектурному ареалу, плану (правил) зонування території міста, але право розміщувати або не розміщувати вивіску залишається за власником нерухомого майна. В розглядуваному випадку дії відповідача як суб`єкта владних повноважень мають ознаки втручання та обмеження права приватної власності.
Окрім цього, в протоколі про адміністративне правопорушення № 211/25 від 16.09.2025р. та в оскаржуваній постанові адміністративної комісії № 134/0/161-25/04-06 від 02.10.2025р. немає інформації про зафіксовані порушення у частині недотримання вимог до форми та/або змісту рекламної вивіски.
Таким чином, аргументи відповідача про можливість вчинення позивачем інкримінованого адміністративного правопорушення є суб`єктивними та необґрунтованими.
Також в діях позивача є відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП. Зокрема, в протоколі про адміністративне правопорушення не розкрито суті адміністративного правопорушення, інспектором не зібрано і не надано суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували винність позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП.

Між тим, такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, не відповідають нормам матеріального права і фактичним обставинам справи, з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Статтею 152 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів.
Так, порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів, тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб`єктів підприємницької діяльності - від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до вимог Закону України № 2807-ІV від 06.09.2005р. «Про благоустрій населених пунктів»:
ст.1 - благоустрій населених пунктів - комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля;
ст.21 - елементами (частинами) об`єктів благоустрою є, зокрема, засоби та обладнання зовнішнього освітлення та зовнішньої реклами.
ст.34 - правила благоустрою території населеного пункту (далі - Правила) - нормативно-правовий акт, яким установлюються вимоги щодо благоустрою території населеного пункту.
Орган місцевого самоврядування забезпечує вільний доступ населення до затверджених Правил.

На виконання вказаних вимог закону рішенням Мукачівської міської ради № 554 від 16.03.2017р. затверджено Правила благоустрою, забезпечення чистоти, порядку утримання і прибирання вуличних, дворових територій, парків, скверів м.Мукачево (в новій редакції) (а.с.52-79).
Зазначені Правила є регуляторним, локальним нормативно-правовим актом, який діє на території міста Мукачево та оприлюднений на сайті Мукачівської міської ради.

Згідно з п.8.1. Розділу 8 «Утримання реклами» вказаних Правил роботи, пов`язані з розташуванням рекламних засобів, без додержання Правил, визначених сесією Мукачівської міської ради, щодо проведення таких робіт та вимог вважаються незаконними і тягнуть за собою відповідальність, визначену законом. Розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються у порядку визначеному чинним законодавством.
Суб`єкти господарювання, яким надано на умовах договору в тимчасове користування місця розташування рекламних засобів, зобов`язані дотримуватися Правил, визначених сесією Мукачівської міської ради, забезпечувати технічну справність та безпечність технічних конструкцій об`єктів зовнішньої реклами та їх охайний зовнішній вигляд, прибирання місць розташування реклами від використаних рекламних матеріалів та сміття. Вказані конструкції мають бути охайно пофарбовані (не допускається навіть незначне поржавіння і т.д.), та міцно закріпленні. Рекламний матеріал має бути нанесений виключно на спеціально призначеному для цього місці, не допускається його розриви (навіть незначні) подертості чи інше псування 
Рекламні засоби забезпечуються маркуванням із зазначенням на каркасі рекламного засобу найменування розповсюджувача зовнішньої реклами, номера його телефону, дати видачі дозволу та строку його дії (п.8.2 Розділу 8 вказаних Правил).
Відповідно до 8.3 Розділу 8 цих Правил забороняється розміщення реклами безпосередньо на зовнішній поверхні будинків, будівель, споруд, на парканах, огорожах, стовпах та деревах, на кладовищах, пішохідних доріжках та алеях.
Забороняється розміщення внутрішньої реклами всередині будинків, приміщень без згоди з їх власниками або уповноваженими ними органи (особами) (п.8.4 Розділу 8 Правил).
Згідно з п.8.5 Розділу 8 вказаних Правил розміщення вивісок власниками (користувачами) проводиться на підставі та відповідно до вимог Порядку, визначеного сесією Мукачівської міської ради та відповідно до технічного паспорта.

Окрім цього, відповідно до ст.1 Закону Україну «Про рекламу» реклама - інформація про особу, ідею та/або товар, розповсюджена за грошову чи іншу винагороду або з метою самореклами в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена, щоб сформувати або підтримати у прямий (пряма реклама, телепродаж) або непрямий (спонсорство, розміщення товару (продакт-плейсмент) спосіб обізнаність споживачів реклами та їхній інтерес щодо таких особи, ідеї та/або товару.
Зовнішня реклама - реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях - рекламоносіях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг.
Відповідно до ч.6 ст.9 зазначеного Закону вивіска чи табличка з інформацією про зареєстроване найменування особи, комерційне (фірмове) найменування, торговельну марку, що правомірно використовується цією особою, належать цій особі, вид її діяльності (якщо це не випливає із зареєстрованого найменування особи), час роботи, що розміщена на внутрішній поверхні власного чи наданого у користування особі приміщення, на зовнішній поверхні будинку чи споруди не вище першого поверху або на поверсі, на якому розміщено власне чи надане у користування особі приміщення, біля входу до такого приміщення, не вважається рекламою.
Згідно з ч.1 ст.16 вказаного Закону розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів - на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Аналогічні положення викладені в Типових правилах розміщення зовнішньої реклами, затв. постановою КМ України № 2067 від 29.12.2003р.
Зокрема, відповідно до абз.8 п.2 Типових правил вивіска чи табличка - елемент на будинку, будівлі або споруді з інформацією про зареєстроване найменування особи, знаки для товарів і послуг, що належать такій особі, вид її діяльності (якщо це не випливає із зареєстрованого найменування особи), час роботи, що розміщений на зовнішній поверхні будинку, будівлі або споруди не вище першого поверху або на поверсі, де розташовується власне чи надане у користування особі приміщення (крім, випадків, коли суб`єкту господарювання належить на праві власності або користування вся будівля або споруда), біля входу у таке приміщення, який не є рекламою.

Приписи ст.16 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» встановлюють обмеження при використанні об`єктів благоустрою. Зокрема, на об`єктах благоустрою забороняється:
1) виконувати роботи без дозволу в разі, якщо обов`язковість його отримання передбачена законом;
2) самовільно влаштовувати городи, створювати, пошкоджувати або знищувати газони, самовільно висаджувати та знищувати дерева, кущі тощо;
3) вивозити і звалювати в невідведених для цього місцях відходи, траву, гілки, деревину, листя, сніг;
4) складувати будівельні матеріали, конструкції, обладнання за межами будівельних майданчиків;
5) самовільно встановлювати об`єкти зовнішньої реклами, торговельні лотки, павільйони, кіоски тощо;
6) встановлювати технічні засоби регулювання дорожнього руху без погодження з відповідними органами Національної поліції;
7) влаштовувати стоянки суден, катерів, інших моторних плавучих засобів у межах територій пляжів;
8) випасати худобу, вигулювати та дресирувати тварин у не відведених для цього місцях;
9) здійснювати ремонт, обслуговування та миття транспортних засобів, машин, механізмів у не відведених для цього місцях (крім випадків проведення негайного ремонту при аварійній зупинці).
Згідно ст.23 вказаного Закону до об`єктів благоустрою території житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, на яких розміщені об`єкти житлової забудови, громадські будівлі та споруди, інші об`єкти загального користування.
Благоустрій території житлової та громадської забудови здійснюється з урахуванням вимог використання цієї території відповідно до затвердженої містобудівної документації, правил благоустрою території населеного пункту, а також установлених будівельних норм, норм і правил.

Ключовим питанням в розглядуваній справі є належність виявленого елементу (декорація) на фасаді будинку № 4 на пл.Кирила і Мефодія в м.Мукачево до зовнішньої реклами.

У постанові Верховного Суду від 25.06.2020р. у справі № 820/1609/17 зазначено, що реклама - це інформація, а вивіска (табличка) - спосіб розміщення інформації. Вивіска (табличка) може мати як рекламний характер, так й інформаційний. Різниця полягає у змісті інформації, а не способі її представлення.
Системний аналіз вказаних положень дає змогу дійти висновку, що інформація про виробника товару та/або товар у місцях, де цей товар реалізується чи надається споживачеві, а також інформація, розміщена на зовнішній поверхні будинку чи споруди не вище першого поверху або на поверсі, де знаходиться власне чи надане у користування особі приміщення, біля входу у таке приміщення, яка не містить закликів придбавати товар або послугу, що реалізується суб`єктом, не є рекламою у розумінні ч.7 ст.8 та ч.6 ст.9 Закону України «Про рекламу».
Аналогічний висновок міститься у постановах Верховного Суду від 11.04.2018р. у справі № 323/1766/17, від 04.09.2019р. у справі № 1340/4421/18, від 11.11.2019р. у справі № 323/1360/17, від 27.02.2020р. у справі № 405/4704/15-а, від 25.03.2020р. у справі № 461/4489/16-а.

Як вже було зазначено, ФОП ОСОБА_1 виданий технічний паспорт вивіски № 53-2024 «BLACK ROOM» без розміщення елементів зовнішньої реклами (декорацій) на фасаді будівлі на пл.Кирила і Мефодія, 4 прим.10 в м.Мукачево.
Водночас, зображена у технічному паспорті вивіска, її розміри та місцерозташування є відмінними від тих, що виявлені та зафіксовані 16.09.2025р. спеціалістом І категорії, дільничним інспектором відділу контролю за станом благоустрою міста Управління муніципальної інспекції Мукачівської МР Калатс У.В.

У матеріалах справи є дві ідентичні фотографії розміщеного позивачем елементу на фасаді, на яких є написи «Не шукай ідеалу. Створюй його разом з BLACK ROOM», «Будь завжди BEAUTY», «BLACK ROOM – для тих, хто не йде на компроміси» (а.с.16, 37). 
Вказані написи привертають увагу до конкретного суб`єкта господарювання і товару, що в ньому продаються (в розглядуваному випадку – помада).
За таких обставин зображена на фотоматеріалах декорація повинна кваліфікуватися як засіб зовнішньої реклами, а не вивіска.

Також матеріалами справи стверджується, що позивач не зверталася в установленому порядку за отриманням дозволу на розміщення зовнішньої реклами на фасаді будівлі на пл.Кирила і Мефодія, 4 прим.10 в м.Мукачево.
Також таким дозволом не може вважатися виданий технічний паспорт вивіски № 53-2024 «BLACK ROOM».

Із урахуванням викладеного, позивач ОСОБА_1 самовільно, без отримання відповідного дозволу, розмістила елемент зовнішньої реклами (декорацію) на фасаді будівлі на пл.Кирила і Мефодія, 4 прим.10 в м.Мукачево, чим порушила п.8.3 Розділу 8 Правил благоустрою, забезпечення чистоти, порядку утримання і прибирання вуличних, дворових територій, парків, скверів м.Мукачево.
Окрім цього, відповідно до додатку 2 до Порядку (Схема зонування) площа Кирила і мефодія в м.Мукачево відносяться до «нульової зони» - парки, зони відпочинку та зона історичного ареалу - обмежена вул.Успенська, вул.Я.Мудрого (до пересічення вул.Ярослава Мудрого, Штефана Августина, Успенської), пл.Кирила і Мефодія, пл.Духновича, де розміщення реклами заборонено (а.с.141-142).

Щодо тверджень представника позивача про здійснення ФОП ОСОБА_1 господарської діяльності за іншою адресою, її непричетність до встановлення спірної зовнішньої реклами, колегія суддів враховує сукупність взаємопов`язаних обставин, що спростовують такі твердження.
Зокрема, протокол № 211/25 від 16.09.2025р. був складений за присутності позивача (керівника «BLACK ROOM»), яка не вказувала про її непричетність до магазину «BLACK ROOM» та встановлення спірної декорації.
Також згідно листа начальника Управління архітектури та містобудування Мукачівської МР № 476/0/170-25/17-02 від 29.09.2025р. ФОП ОСОБА_1 виданий технічний паспорт вивіски № 53-2024 «BLACK ROOM» без розміщення елементів зовнішньої реклами (декорацій) на фасаді будівлі на пл.Кирила і Мефодія, 4 прим.10 в м.Мукачево.
Окрім цього, реалізація умов представленого договору оренди нежитлового приміщення № 1/2025 від 15.05.2025р. (а.с.87-90) не підтверджена відповідними актами приймання-передачі об`єкта оренди (п.п.3.1, 3.2 вказаного договору). Також із умов вказаного договору неможливо чітко визначити розміщення орендованої площі, її ідентичність з площею позивача тощо.

Колегія суддів наголошує на тому, що процедурні порушення, допущені контролюючим органом при розгляді справи про правопорушення не можуть бути обставиною, яка звільняє від відповідальності, у разі підтвердження факту правопорушення. Процедурні порушення не повинні сприйматися як безумовне свідчення протиправності прийнятого за наслідками розгляду справи про правопорушення рішення. Натомість, вчинені контролюючим органом процедурні порушення підлягають оцінці з огляду на те, наскільки ці порушення вплинули на можливість порушника захистити свої права та чи призвели процедурні порушення на встановлення обставин порушення та на наслідки.
При цьому, колегія суддів враховує, що навіть у випадку встановлення процедурних порушень прийняття акта суб`єктом владних повноважень, зазначене не може бути підставою для скасування останнього у випадку встановлення правопорушення, факт вчинення якого підтверджено у ході розгляду справи.

Враховуючи ту обставину, що в протоколі про адміністративне правопорушення та у винесеній постанові зазначено, в чому саме полягало порушення правил благоустрою, якими доказами це підтверджується, що має значення для вирішення питання про наявність (чи відсутність) в діях позивача адміністративного правопорушення, винність у його вчиненні, кваліфікацію дій особи та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
В частині представленої відповідачем фотофіксації колегія суддів зазначає, що такі достовірно підтверджують факт наявності встановленого елементу зовнішньої реклами на фасаді будинку за спірною адресою.
Окрім цього, при винесенні оскаржуваної постанови відповідачем забезпечено дотримання процесуальних вимог до провадження в справі про адміністративне правопорушення; останнім не допущено формального підходу щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності, що не призвело до порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема, права на захист (ст.268 КУпАП).

Інші зазначені позивачем обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Таким чином, відповідач правомірно визнав позивача винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП, і наклав на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн., а відтак заявлений позов є безпідставним та необґрунтованим, через що не підлягає до задоволення.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права (незастосування закону, який підлягав застосуванню), що в своїй сукупності призвело до помилкового вирішення спору, через що рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні заявленого позову, з вищевикладених мотивів.

З огляду на результат апеляційного розгляду справи, колегія суддів у порядку ст.139 КАС України змінює розподіл судових витрат по справі наступним чином: понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в розмірі 605 грн. 60 коп. (а.с.8) не підлягають відшкодуванню ОСОБА_1 ; суму сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 908 грн. 40 коп. (а.с.120) належить покласти на апелянта ВК Мукачівської МР.

Керуючись ст.139, ч.3 ст.243, ст.ст.271, 272, 286, 310, п.2 ч.1 ст.315, п.п.1, 4 ч.1 ст.317, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Мукачівської міської ради задовольнити.
Рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської обл. від 14.04.2026р. в адміністративній справі № 303/7875/25 скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову представника адвоката Біловара Богдана Юрійовича, діючого на підставі ордеру на надання правничої допомоги від імені та в інтересах ОСОБА_1 , до Виконавчого комітету Мукачівської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови щодо притягнення до відповідальності за порушення правил благоустрою територій населеного пункту - відмовити.

Здійснити перерозподіл судових витрат:
понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви не підлягають відшкодуванню позивачу ОСОБА_1 ;
сплачену суму судового збору за подання апеляційної скарги покласти на апелянта Виконавчий комітет Мукачівської міської ради.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і не може бути оскаржена у касаційному порядку. 

Головуючий суддя	 	Р. М. Шавель 	
судді	 	О. І. Довга 	
 	 	Т. І. Шинкар  	

Дата складання повного судового рішення: 17.06.2026р.