Справа № 362/4548/26 
Провадження № 1-кп/362/547/26 
ВИРОК
Іменем України
02.06.2026 м. Васильків
Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у порядку спрощеного провадження кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 12026111140000208 від 04.04.2026, за обвинуваченням
ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Василькові Київської області, українець, громадянин України, освіта середня, не працює, зареєстрований та житель АДРЕСА_1 
у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 125 КК України,
в с т а н о в и в:
Відповідно до ч. 3 ст. 381 КПК України, дане провадження щодо кримінального проступку здійснено згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими КПК України з урахуванням положень § 1 Глави 30 Розділу IV КПК України.
Епізод 1. 30.03.2026 близько 19:00 год. (більш точного часу не встановлено) ОСОБА_3 перебував не території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , де на ґрунті довготривалих неприязних відносин, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи спричинити тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_4 , під час словесного конфлікту, який виник через користування спільною земельною ділянкою, наніс потерпілій один удар лівою рукою в область обличчя, а саме в ділянку підборіддя. Продовжуючи свої неправомірні дії, ОСОБА_3 схопив потерпілу за капюшон куртки та, застосовуючи фізичну силу, повалив останню на ліве коліно, притиснувши ліву сторону обличчя та протягнувши її по поверхні землі, внаслідок чого спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді синця надвиличної ділянки ліворуч та садна лівого коліна, що за ступенем тяжкості відносяться до легких.
Епізод 2. 30.03.2026 близько 19:00 год. (більш точного часу не встановлено) ОСОБА_3 перебував не території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , де на ґрунті довготривалих неприязних відносин, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи спричинити тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_5 , на ніс йому не менше трьох ударів кулаками лівої та правої руки в область обличчя. Надалі ОСОБА_3 , продовжуючи свої неправомірні дії, схопив ОСОБА_5 за куртку, утримував його у нахиленому положенні та наніс ще декілька ударів кулаком правої руки в ліву частину обличчя, а також декілька ударів правим коліном у ліву сторону обличчя потерпілого, внаслідок чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді садна на лобі та обох колінних суглобах, що за ступенем тяжкості відносяться до легких. 
Зазначені обставини встановлені органом досудового розслідування і викладені в обвинувальному акті, що підписано прокурором, який звернувся до суду з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні, не оспорюються обвинуваченим, про що ним подана відповідна заява за участю захисника.
Із заяви обвинуваченого ОСОБА_3 вбачається, що він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 125 КК України, а саме у заподіянні умисних легких тілесних ушкоджень.
Також у вказаній заяві, що підписана у присутності захисника ОСОБА_6 зазначено, що обвинувачений ОСОБА_3 ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України.
Потерпілі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не заперечували щодо розгляду даного кримінального провадження у спрощеному провадженні, про що наявні відповідні заяви.
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав повністю, не оспорював фактичні обставини справи, згідний на розгляд обвинувального акту за його відсутності, а також те, що прокурор звернувся до суду з клопотанням про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, обвинувачений не заперечує щодо розгляду кримінального провадження у спрощеному провадженні, у відповідності до ч. 2 ст. 382 КПК України суд розглядає обвинувальний акт у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин.
Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, керуючись законом та оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, дійшов висновку, що подія кримінальних проступків мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 125 КК України, знайшла своє підтвердження і доведена повністю поза розумним сумнівом.
Таким чином дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за епізодом 1 та за епізодом 2 за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження. 
Відповідно до ст. 65 КК України та п.1 постанови Пленуму ВСУ № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання" під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження вчиненню нових злочинів. Згідно з ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
ОСОБА_3 вчинив умисні кримінальні правопорушення, які згідно з ст. 12 КК України є кримінальними проступками, на обліку у лікаря-нарколога чи лікаря-психіатра не перебуває, раніше не судимий.
Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, суд не вбачає.
Отже, з урахуванням усіх фактичних обставин у справі, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, щирого каяття обвинуваченого у вчиненому, тобто наявності обставини, що покарання пом`якшує, відсутності обставин, які його обтяжують, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на фактичні обставини скоєного кримінального правопорушення, кількості епізодів, суд вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції статті, за якою обвинувачується, у виді штрафу, як достатнє для виправлення обвинуваченого, його перевиховання, що відповідає його особі та є достатнім для досягнення визначеної у ст. 50 КК України мети загальної і спеціальної превенції. Суд вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення можливих нових кримінальних правопорушень. Суд не знаходить підстав для застосування іншого виду покарання, передбаченого санкцією статті. 
Підстави для застосування ст. 69 КК України відсутні.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 не обирався, цивільний позов не заявлявся.
Процесуальні витрати та речові докази в даному кримінальному провадження відсутні.
Керуючись ст. ст. 369-371, 373- 374, 381-382, 394 КПК України, суд
у х в а л и в:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 125 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області, окрім оскарження з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Відповідно до ч.4 ст.382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя          ОСОБА_1