ПОДІЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 505/215/26
Провадження № 2/505/2428/2026

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2026 року місто Подільськ

Подільський міськрайонний суд Одеської області у складі
головуючого судді    Дзюбинського А.О.,
за участі секретаря судового засідання Антонюк Ю.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Подільського міськрайонного суду Одеської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позицій учасників справи
До суду 27.01.2026 надійшла позовна заява від ТОВ «ФК «Кредит-капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якій просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 12 543,61 грн, витрати на правничу допомогу в сумі 8 000 грн та на сплату судового збору 2 662,40.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що 01.02.2021 між Акціонерним товариством «Укрсиббанк» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту № 95732058000 (далі - кредитний договір), відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит на суму 18 000 грн на придбання товару та відкрито кредитну картку.
Відповідач зобов`язався повернути кредит та сплачувати плату за користування кредитом відповідно до умов цього договору та правил.
Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами договору.
Всупереч умов кредитного договору відповідач тривалий час своєчасно не вносить платежів на повернення кредиту, чим суттєво порушує взяті на себе договірні зобов`язання.
Станом на дату подання позову заборгованість відповідача перед позивачем становить 12543,61 грн, а саме: заборгованість за тілом кредиту - 10 408,90 грн, заборгованість за відсотками - 2 134,71 грн.
22.07.2021 АТ «Укрсиббанк» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-капітал» уклали договір факторингу № 218, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками АТ «Укрсиббанк», включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором № 95732058000.
З огляду на викладене, ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-капітал» просить суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 95732058000 від 01.02.2021 в сумі 12543,61 грн, а саме: заборгованість за тілом кредиту - 10 408,90 грн, заборгованість за відсотками - 2 134,71 грн, а також судові витрати.
Відповідачем заяви по суті справи не подано.
Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі
Ухвалою суду від 28.01.2026 позовну заяву залишено без руху.
02.02.2026 позивачем надано заяву про усунення недоліків позовної заяви.
Ухвалою суду від 03.02.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено провести за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Визначено порядок подання до суду документів по суті у справі.
Представник позивача у позовній заяві просив здійснювати розгляд справ за його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі.
У визначену дату та час судового засідання відповідач у справі не з`явився.
Інші заяви та клопотання від учасників справи до суду не надходили, процесуальні дії не вчинялись.
У визначену дату та час судового засідання сторони у справі до суду не з`явилися, про дату та час судового засідання були належним чином повідомлені.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності сторін, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення.
Ухвалою суду від 16.06.2026 постановлено провести заочний розгляд цивільної справи на підставі наявних у ній доказів.
16.06.2026 проголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.
Згідно положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Встановлені судом фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини
Судом встановлено, що у позовній заяві ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» зазначає, що підставою виникнення заборгованості є договір про надання споживчого кредиту № 95732058000 від 01.02.2021, укладений між АТ «Укрсиббанк» та ОСОБА_1 , за умовами якого відповідачу було надано кредит у сумі 18 000 грн.
Водночас на підтвердження заявлених вимог позивачем до матеріалів справи долучено інший договір про надання споживчого кредиту № 95732058000 від 15.10.2019, відповідно до умов якого відповідач отримав кредитні кошти в сумі 10 635 грн.
Отже, договір, на який позивач посилається у позовній заяві як на підставу виникнення спірних правовідносин, та договір, копію якого подано до суду як доказ, відрізняються за датою укладення та істотними умовами, зокрема щодо суми кредиту. Таким чином, подані позивачем докази не підтверджують обставин, викладених у позовній заяві, а тому не дають можливості встановити факт виникнення між сторонами саме тих кредитних правовідносин, на які посилається позивач як на підставу заявлених вимог.
Отже, судом встановлено, що зміст спірних правовідносин, які виникли на даний час між позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Кредит-Капітал» та відповідачем ОСОБА_1 є відносини, які пов`язані із укладанням кредитного договору, отриманням на їх виконання грошових коштів (кредиту) у розмірі та на умовах встановлених договором, а також їх поверненням та сплатою процентів за користування ними (кредитні правовідносини), на підставі права вимоги, що виникає у позивача внаслідок відступлення права вимоги (договорів факторингу, відступлення права вимоги).
Норми права, які застосовував суд, та мотиви їх застосування.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтею 1054 ЦК України також передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу, які регулюють відносини позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору.
Статтею 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо в зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк.
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).
За змістом ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору, і таке виконання є належним. Тобто, факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань (постанова Верховного Суду від 06.02.2019 у справі № 361/2105/16-ц).
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).
Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Мотивована оцінка аргументів, наведених учасниками справи щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам.
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.
Суд за результатами оцінки доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, із врахуванням того, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, перевіривши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності для вирішення справи, дійшов наступних висновків.
Надаючи оцінку доводам позивача та дослідженим у справі доказам, суд виходить з того, що відповідно до положень статей 12, 13, 81 ЦПК України саме на позивача покладається обов`язок доведення тих обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог.
Обґрунтовуючи позов, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» посилається на те, що між АТ «Укрсиббанк» та відповідачем 01.02.2021 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 95732058000, за умовами якого відповідачу надано кредитні кошти у сумі 18 000 грн, а право вимоги за вказаним договором у подальшому перейшло до позивача на підставі договору факторингу.
Разом з тим, на підтвердження наведених обставин позивачем до матеріалів справи долучено договір про надання споживчого кредиту № 95732058000 від 15.10.2019, відповідно до якого сума кредиту становить 10 635 грн, а строк його повернення визначений до 15.02.2021.
Таким чином, зміст позовної заяви та долучені до неї письмові докази містять суттєві суперечності щодо підстав виникнення спірних правовідносин, оскільки договір, на який посилається позивач, та договір, копію якого подано суду, не є тотожними за датою укладення та істотними умовами кредитування.
Суд зазначає, що саме кредитний договір є первинною підставою виникнення зобов`язальних правовідносин між сторонами, а тому належне встановлення його змісту, умов та факту укладення має істотне значення для правильного вирішення спору. За відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, викладених у позовній заяві, суд позбавлений можливості встановити факт виникнення у відповідача зобов`язань саме за договором, на який посилається позивач, а також перевірити правильність здійсненого розрахунку заборгованості.
Крім того, подані позивачем докази не усувають вказаних суперечностей та не дають можливості однозначно встановити, за яким саме кредитним договором виникла заявлена до стягнення заборгованість та чи охоплюється така заборгованість договором факторингу, на який посилається позивач.
Суд позбавлений можливості встановити, який саме кредитний договір є предметом позову, що є істотною умовою для вирішення спору, у зв`язку з чим позовні вимоги є недоведеними
Отже, суд, з`ясувавши фактичні обставини справи, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, проаналізувавши норми матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, вважає, що позивачем належними та допустимими доказами не доведено факт виникнення між сторонами кредитних правовідносин, оскільки в обґрунтування позову зазначено про укладення між відповідачем та АТ «Укрсиббанк» кредитного договору № 95732058000 від 01.02.2021 на суму 18 000 грн, тоді як до матеріалів справи долучено інший кредитний договір № 95732058000 від 15.10.2019 на суму 10 635 грн, що не дає можливості встановити фактичні підстави виникнення заявленої до стягнення заборгованості та перевірити обґрунтованість розрахунку позовних вимог, а тому у задоволенні позову слід відмовити.
Розподіл судових витрат у справі
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Частини 1, 2 ст. 141 ЦПК України визначають, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Зважаючи на відмову у задоволенні позовних вимог позивача, витрати понесені позивачем слід покласти на позивача.
Керуючись ст.ст.2, 12, 13, 49, 76, 81, 120, 123, 126, 127, 141, 178, 247, 258, 259, 263-265, 278, 280-289 ЦПК України, ст. 207, 526, 546, 626, 628, 634, 638, 1048, 1050, 1054, 1055 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити повністю у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне судове рішення складено 18.06.2026.

Відомості про учасників справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал», ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 35234236, адреса: м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, тел. +380322429908
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , тел. НОМЕР_2 

Суддя
Подільського міськрайонного суду
Одеської області        Андрій ДЗЮБИНСЬКИЙ