ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

06 липня 2026 року	Справа №160/11444/26 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Олійника В. М. 
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:

01.05.2026 року представник ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій просить:
визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, ідентифікаційний код юридичної особи – 21910427, щодо відмови здійснити розрахунок (перерахунок), належне нарахування та негайну повну виплату пенсії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_1 , з 22.01.2024 року, без обмеження граничного (максимального) розміру, без обмеження будь-яким строком, згідно довідки від 05.01.2026 року про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, оформленої та поданої на виконання рішення суду по справі №160/26912/24, з суми грошового забезпечення для обчислення пенсії у розмірі 44720 гривень 00 копійок станом на 22.01.2024 року, відповідно до рішення суду по справі № 160/34679/24, з урахуванням індексу інфляції відповідно до приписів статті 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та щомісячно проводити відповідні виплати, починаючи з 22.01.2024 року, з врахуванням фактично виплачених сум, до змін у законодавстві, передбачаючих збільшення виплат;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, ідентифікаційний код юридичної особи – 21910427, здійснити розрахунок (перерахунок), належне нарахування та негайну повну виплату пенсії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_1 , з 22.01.2024 року, без обмеження граничного (максимального) розміру, без обмеження будь-яким строком, згідно довідки від 05.01.2026 року про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, оформленої та поданої на виконання рішення суду по справі №160/26912/24, з суми грошового забезпечення для обчислення пенсії у розмірі 44720 гривень 00 копійок станом на 22.01.2024 року, відповідно до рішення суду по справі № 160/34679/24, з урахуванням індексу інфляції відповідно до приписів статті 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та щомісячно проводити відповідні виплати, починаючи з 22.01.2024 року, з врахуванням фактично виплачених сум, до змін у законодавстві, передбачаючих збільшення виплат;
рішення звернути до негайного виконання;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, ідентифікаційний код юридичної особи - 21910427; подати до суду звіт про повне виконання судового рішення протягом місячного строку з моменту набрання законної сили рішення суду.
В обгрунтування позову представник позивача зазначив, що ОСОБА_1 з 28.03.2024 року призначено пенсію по інвалідності відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб". 
06.02.2026 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою, в якій просив нараховувати та виплачувати йому пенсію відповідно до довідки від 05.01.2026 року про розмір грошового забезпечення оформленої на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.02.2025 року в справі №160/26912/24.
Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №33477-13638/К-01/8-0400/26 від 25.03.2026 року позивачеві повідомлено, що ОСОБА_1 з 01.01.2023 року отримував пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
На підставі особистої заяви від 04.03.2024 року ІНФОРМАЦІЯ_2 було оформлено подання від 19.03.2024 №7977 та матеріали для призначення пенсії по інвалідності, які відправлені 28.03.2024 року.
За даними виписки з акту огляду МСЕК серії 12 ААГ №549785 ОСОБА_1 визнано особою з інвалідністю другої групи від захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби з 22.01.2024 року.
З 28.03.2024 року ОСОБА_1 переведено на пенсію по інвалідності ІІ групи відповідно до Закону №2262, обчисленої в розмірі 60% відповідних сум грошового забезпечення.
Пенсія ОСОБА_1 обчислена з грошового забезпечення, яке зазначено у грошовому атестаті від 18.10.2023 року №439 та довідки про додаткові види грошового забезпечення від 19.10.2023 року №4417, які надані військовою частиною НОМЕР_2 Міністерства оборони України в розмірі 60% наступних видів грошового забезпечення: 
посадовий оклад - 2820 грн.;
оклад за військовим званням - 600 грн.;
25% надбавки за вислугу років - 855 грн.;
середньомісячної суми додаткових видів грошового забезпечення за 19 місяців: 12971,71 грн.;
Всього грошове забезпечення: 17246,71 грн.
Основний розмір пенсії 60% від ГЗ: 10348,03 грн.
До основного розміру пенсії призначено наступні види підвищень та надбавок:
підвищення учасника бойових дій в розмірі 25% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність - 648,75 грн.;
щомісячна цільова грошова допомога - 40 грн.
З 01.03.2025 року пенсію проіндексовано відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.02.2025 року №209 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верст населення у 2025 році", з 01.03.2026 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.02.2025 року №236 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верст населення у 2026 році".
Загальний розмір пенсійної виплати з 01.03.2026 року 17837,10 грн.
ОСОБА_1 вважає протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, ідентифікаційний код юридичної особи – 21910427, щодо відмови здійснити розрахунок (перерахунок), належне нарахування та негайну повну виплату пенсії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_1 , з 22.01.2024 року, без обмеження граничного (максимального) розміру, без обмеження будь-яким строком, згідно довідки від 05.01.2026 року про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, оформленої та поданої на виконання рішення суду по справі №160/26912/24, з суми грошового забезпечення для обчислення пенсії у розмірі 44720 гривень 00 копійок станом на 22.01.2024 року, відповідно до рішення суду по справі № 160/34679/24, з урахуванням індексу інфляції відповідно до приписів статті 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та щомісячно проводити відповідні виплати, починаючи з 22.01.2024 року, у зв`язку з чим представник позивача звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.05.2026 для розгляду адміністративної справи №160/11444/26 визначено суддю Олійника В.М.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.05.2026 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
21.05.2026 року на адресу суду через систему «Електронний суд» від представника Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача з позовними вимогами, викладеними в позовній заяві, не погоджується та вважає їх необґрунтованими з наступних підстав.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.03.2025 по адміністративній справі №160/34679/24 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо непроведення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 в розмірі 80% грошового забезпечення з 01.12.2024 року.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 в розмірі 80% грошового забезпечення з 01.12.2024 року з нарахуванням компенсації втрати частини доходів, враховуючи раніше виплачені суми.
На виконання рішення суду ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії з 01 грудня 2024 року в розмірі 80% грошового забезпечення, з нарахуванням компенсації втрати частини доходів, враховуючи раніше виплачені суми.
Доплата пенсії за період з 01.12.2024 по 31.07.2025, з урахуванням компенсації яка складає 723,93 грн., становить 29 868,55 грн.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.02.2026 по справі №160/34679/24 заяву ОСОБА_1 про встановлення або зміну способу або порядку виконання судового рішення від 03.03.2025 по справі №160/34679/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задоволено та ухвалено:
Змінити спосіб і порядок виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.03.2025 по справі № 160/34679/24 із зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 в розмірі 80% грошового забезпечення з 01.12.2024, з нарахуванням компенсації втрати частини доходів, враховуючи раніше виплачені суми, на стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 заборгованості в сумі 29 306,50 грн.
Статтею 43 Закону №2262 передбачено, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Законом України від 02.12.2021 № 1928-ІХ “Про Державний бюджет України на 2022 рік” розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлено з 01.01.2022 - 1934,00 грн., з 01.07.2022 - 2027,00 грн., з 01.12.2022 - 2093,00 грн. Законом України від 03.11.2022 №2710-ІХ “Про Державний бюджет України на 2023 рік” розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлено з 01.01.2023 - 2093,00 грн. Законом України від 09.11.2023 № 3460-ЕХ “Про Державний бюджет України на 2024 рік” розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлено з 01.01.2024 - 2361,00 грн.
Проте, сума пенсії, яку отримує позивач після перерахунку на виконання рішення становить 23610,00 грн., що є меншою сумою, ніж десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Таким чином, не має обмеження пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром, а саме десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.
З 01.03.2025 року пенсію ОСОБА_1 проіндексовано відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25 лютого 2025 року №209 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році" та з 01.03.2026 з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 25 лютого 2026 року №236 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2026 році".
Загальний розмір пенсійної виплати з 01.03.2026 становить 17837,10 грн.
Таким чином, перерахунок пенсії ОСОБА_1 проведений Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в порядку, встановленому судовим рішенням, та в межах повноважень, покладених чинним законодавством на управління Пенсійного фонду України.
З урахуванням викладеного, представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.05.2026 року в задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 про розгляд справи №160/11444/26 за правилами загального позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін - відмовлено.
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 01.01.2023 року призначено пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.03.2025 по адміністративній справі №160/34679/24 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії – задоволено частково та вирішено:
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо непроведення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 в розмірі 80% грошового забезпечення з 01.12.2024 року.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 в розмірі 80% грошового забезпечення з 01.12.2024 року, з нарахуванням компенсації втрати частини доходів, враховуючи раніше виплачені суми.
В задоволенні іншої частини позовних вимог – відмовити.
В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про встановлення судового контролю – відмовити.
В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про допущення рішення суду до негайного виконання – відмовити.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 15.07.2024 року в справі №160/34679/24 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області - залишено без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.03.2025 в адміністративній справі №160/34679/24 – без змін.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.02.2025 року в справі №160/26912/24 позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії – задоволено частково та вирішено:
Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_4 щодо несвоєчасних та неналежних організації, підготування, складання списків, складання, оформлення та подання довідки про розмір грошового забезпечення для призначення (перерахунку) пенсії щодо ОСОБА_2 , з 22.01.2024 року.
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 підготувати та належно оформити за формою згідно із Додатком 2 до Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 13.02.2008 року, нову довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_2 , з 22.01.2024 року, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та ст.7 Закону України «Про Державний бюджет Україна на 2023 рік», з врахуванням та обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення), премії та загальної суми в наступних розмірах: - посадовий оклад (водій, ВОС 790037) – 4290 гривень 00 копійок; - оклад за військове (спеціальне) звання (старший солдат) – 910 гривень 00 копійок; - процентна надбавка за вислугу років 25% – 1300 гривень 00 копійок; - надбавка за виконання особливо важливих завдань (надбавка за особливості проходження служби) 65% - 4225 гривень 00 копійок; - премія 523% - 33995 гривень 00 копійок; ВСЬОГО – 44720 гривень 00 копійок; та яку подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, направивши засвідчену належним чином копію зазначеної довідки ОСОБА_1 .
В іншій частині заявлених позовних вимог - відмовити.
Розподіл судових витрат не здійснюється.
05.01.2026 року ІНФОРМАЦІЯ_4 оформлено оновлену довідку про розмір грошового забезпечення оформленої на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.02.2025 року в справі №160/26912/24, яка складається з наступних видів грошового забезпечення: - посадовий оклад (водій, ВОС 790037) – 4290 гривень 00 копійок; - оклад за військове (спеціальне) звання (старший солдат) – 910 гривень 00 копійок; - процентна надбавка за вислугу років 25% – 1300 гривень 00 копійок; - надбавка за виконання особливо важливих завдань (надбавка за особливості проходження служби) 65% - 4225 гривень 00 копійок; - премія 523% - 33995 гривень 00 копійок; ВСЬОГО – 44720 грн.
06.02.2026 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою, в якій просив нараховувати та виплачувати йому пенсію відповідно до довідки від 05.01.2026 року про розмір грошового забезпечення оформленої на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.02.2025 року в справі №160/26912/24.
Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №33477-13638/К-01/8-0400/26 від 25.03.2026 року позивачеві повідомлено, що з ОСОБА_1 з 01.01.2023 року отримував пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
На підставі особистої заяви від 04.03.2024 року ІНФОРМАЦІЯ_2 було оформлено подання від 19.03.2024 №7977 та матеріали для призначення пенсії по інвалідності, які відправлені 28.03.2024 року.
За даними виписки з акту огляду МСЕК серії 12 ААГ №549785 ОСОБА_1 визнано особою з інвалідністю другої групи від захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби з 22.01.2024 року.
З 28.03.2024 року ОСОБА_1 переведено на пенсію по інвалідності ІІ групи відповідно до Закону №2262, обчисленої в розмірі 60% відповідних сум грошового забезпечення.
Пенсія ОСОБА_1 обчислена з грошового забезпечення, яке зазначено у грошовому атестаті від 18.10.2023 року №439 та довідки про додаткові види грошового забезпечення від 19.10.2023 року №4417, які надані військовою частиною НОМЕР_2 Міністерства оборони України в розмірі 60% наступних видів грошового забезпечення: 
посадовий оклад - 2820 грн.;
оклад за військовим званням - 600 грн.;
25% надбавки за вислугу років - 855 грн.;
середньомісячної суми додаткових видів грошового забезпечення за 19 місяців: 12971,71 грн.;
Всього грошове забезпечення: 17246,71 грн.
Основний розмір пенсії 60% від ГЗ: 10348,03 грн.
До основного розміру пенсії призначено наступні види підвищень та надбавок:
підвищення учасника бойових дій в розмірі 25% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність - 648,75 грн.;
щомісячна цільова грошова допомога - 40 грн.
З 01.03.2025 року пенсію проіндексовано відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.02.2025 року №209 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верст населення у 2025 році", з 01.03.2026 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.02.2025 року №236 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верст населення у 2026 році".
Загальний розмір пенсійної виплати з 01.03.2026 року 17837,10 грн.
ОСОБА_1 вважає протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, ідентифікаційний код юридичної особи – 21910427, щодо відмови здійснити розрахунок (перерахунок), належне нарахування та негайну повну виплату пенсії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_1 , з 22.01.2024 року, без обмеження граничного (максимального) розміру, без обмеження будь-яким строком, згідно довідки від 05.01.2026 року про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, оформленої та поданої на виконання рішення суду по справі №160/26912/24, з суми грошового забезпечення для обчислення пенсії у розмірі 44720 гривень 00 копійок станом на 22.01.2024 року, відповідно до рішення суду по справі № 160/34679/24, з урахуванням індексу інфляції відповідно до приписів статті 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та щомісячно проводити відповідні виплати, починаючи з 22.01.2024 року, у зв`язку з чим представник позивача звернувся до суду з цим позовом.
Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно частини 1 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення (частина 2 статті 9 Закону №2011-ХІІ).
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця (частина 3 статті 9 Закону №2011-ХІІ).
Законом №2262-ХІІ визначені умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.
Згідно із частиною 3 статті 43 Закону №2262-ХІІ пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Частина 18 статті 43 Закону №2262-ХІІ встановлює, що у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.
Відповідно до положень статті 63 Закону №2262-ХІІ перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.
Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. 
При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.
Всі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Згідно із частиною 1 статті 51 Закону №2262-ХІІ при настанні обставин, які тягнуть за собою зміну розміру пенсій, призначених військовослужбовцям строкової служби та їх сім`ям, перерахунок цих пенсій провадиться відповідно до строків, встановлених частиною четвертою статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. 
Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців (частина 2 статті 51 Закону № 2262-ХІІ).
Відповідно до частини 3 статті 51 Закону № 2262-ХІІ, перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.
30 серпня 2017 Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», яка набрала чинності 01.03.2018, та якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років, пунктом 2 якої установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45.
Пенсії, призначені відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України (пункт 1 Порядку № 45).
Перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону (пункт 4 Порядку №45).
Аналіз змісту наведених правових норм дає підстави вважати, що перерахунок раніше призначених пенсій визначений статтею 63 Закону № 2262-XII. 
Кабінету Міністрів України надано право на встановлення умов, порядку та розміру для перерахунку пенсій, передбачених вказаною статтею.
При цьому, обчислення пенсії встановлюється статтею 43 Закону №2262-XII, яка має загальний характер та визначає вихідні дані відносно визначення грошового забезпечення для встановлення розміру, як призначуваних пенсій, так і для перерахунку останніх, що є однорідними правовідносинами, виходячи зі змісту процитованого Закону.
Величина грошового забезпечення, як виплати, що є визначальною при перерахунку пенсії, встановлюється Кабінетом Міністрів України в межах повноважень щодо визначення «розміру» перерахунку пенсій. 
При цьому, орган виконавчої влади не уповноважений та не вправі змінювати визначений Законом умов та перелік складових грошового забезпечення, які встановлені статтею 43 Закону №2262-XII, адже до повноважень Кабінету Міністрів України не входить зміна структури грошового забезпечення, а приводом для перерахунку пенсій є підвищення грошового забезпечення відповідних категорій, саме розмір якого, а не складові, можуть змінюватись Кабінетом Міністрів України.
Абзац 3 статті 1-1 Закону України №2262-XII, містить безумовне застереження, що зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Аналогічне висвітлено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12 листопада 2019 року в справі №826/3858/18 (ЄДРСР 85678754).
На державний орган, з якого особу було звільнено зі служби, покладено функції по складанню довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій у разі прийняття Кабінетом Міністрів України рішення про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для визначених осіб або про введення для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством після надходження від територіального пенсійного органу списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку за формою згідно із додатком 1 до Порядку №45.
Підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком № 45, повідомляють орган ПФУ.
Аналогічний правовий висновок міститься, зокрема у постанові Верховного Суду України від 22.04.2014 у справі №21-484а13 (ЄДРСР 38963288) та у постанові Верховного Суду від 10.10.2019 у справі № 553/3619/16-а (ЄДРСР 84855477).
Перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами 2 і 3 статті 51 Закону №2262-ХІІ.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.02.2025 року в справі №160/26912/24 позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії – задоволено частково та вирішено:
Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_4 щодо несвоєчасних та неналежних організації, підготування, складання списків, складання, оформлення та подання довідки про розмір грошового забезпечення для призначення (перерахунку) пенсії щодо ОСОБА_2 , з 22.01.2024 року.
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 підготувати та належно оформити за формою згідно із Додатком 2 до Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 13.02.2008 року, нову довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_2 , з 22.01.2024 року, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та ст.7 Закону України «Про Державний бюджет Україна на 2023 рік», з врахуванням та обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення), премії та загальної суми в наступних розмірах: - посадовий оклад (водій, ВОС 790037) – 4290 гривень 00 копійок; - оклад за військове (спеціальне) звання (старший солдат) – 910 гривень 00 копійок; - процентна надбавка за вислугу років 25% – 1300 гривень 00 копійок; - надбавка за виконання особливо важливих завдань (надбавка за особливості проходження служби) 65% - 4225 гривень 00 копійок; - премія 523% - 33995 гривень 00 копійок; ВСЬОГО – 44720 гривень 00 копійок; та яку подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, направивши засвідчену належним чином копію зазначеної довідки ОСОБА_1 .
В іншій частині заявлених позовних вимог - відмовити.
Розподіл судових витрат не здійснюється.
Суд враховує, що ОСОБА_1 з 01.01.2023 року отримував пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
На підставі особистої заяви від 04.03.2024 року ІНФОРМАЦІЯ_2 було оформлено подання від 19.03.2024 №7977 та матеріали для призначення пенсії по інвалідності, які відправлені 28.03.2024 року.
За даними виписки з акту огляду МСЕК серії 12 ААГ №549785 ОСОБА_1 визнано особою з інвалідністю другої групи від захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби з 22.01.2024 року.
З 28.03.2024 року ОСОБА_1 переведено на пенсію по інвалідності ІІ групи відповідно до Закону №2262, обчисленої в розмірі 60% відповідних сум грошового забезпечення.
Відповідно до статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми не отриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.
Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.
Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.
Оскільки відповідачем протиправно не здійснено перерахунок пенсії позивача з 28.03.2024 року, суд дійшов висновку про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачеві компенсацію втрати частини доходу з 28.03.2024 року.
Відтак, з урахуванням дати призначення пенсії по інвалідності, суд вважає необхідним зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (код ЄДРПОУ 21910427) здійснити з 28.03.2024 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_3 від 05.01.2026 року про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 22.01.2024 року, оформленої на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.02.2025 року в справі №160/26912/24, з нарахуванням компенсації втрати частини доходів, з урахуванням виплачених сум.
Щодо обмеження максимального розміру пенсії, суд виходить з наступного.
Приписами частини 5 статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (у редакції станом на 01 січня 2016 року) визначено, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.
Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06 грудня 2016 року №1774-VIII (набув чинності 01 січня 2017 року) у частині сьомій статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" слова і цифри "у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року" замінено словами і цифрами "по 31 грудня 2017 року".
Рішенням Конституційного суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", а саме: частини сьомої статті 43, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень. Положення частини сьомої статті 43, першого речення частини першої статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
При цьому, у вказаному рішенні Конституційний Суд України стверджує, що обмеження максимального розміру пенсії та призупинення виплати призначеної пенсії особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною 5 статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.
Відповідно до положень статті 152 Конституції України, Закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності. Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.
Таким чином, положення частини 7 статті 43 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” щодо встановлення максимального розміру пенсії не більше десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, та щодо встановлення максимального розміру пенсії тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, не більше 10740 гривень, - втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України вказаного рішення, тобто з 20 грудня 2016 року.
З огляду на те, що положення частини 7 статті 43 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” визнано Конституційним Судом України неконституційним, воно втратило чинність з дня ухвалення такого рішення, а саме з 20.12.2016.
При цьому внесені Законом України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України” №1774 від 06.12.2016 до частини сьомої зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії) є по своїй суті повторним запровадженням правового регулювання, яке Конституційний Суд України визнав неконституційним, а тому ці зміни самі по собі не створюють підстав для такого обмеження максимального розміру пенсії.
Таким чином, положення частини 7 статті 43 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” від 09 квітня 1992 року №2262-XII щодо встановлення максимального розміру пенсії втратили чинність, а тому пенсія повинна виплачуватись без обмеження максимальним розміром, тобто в розмірі її фактичного нарахування.
Законом України від 02.12.2021 № 1928-ІХ “Про Державний бюджет України на 2022 рік” розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлено з 01.01.2022 - 1934,00 грн., з 01.07.2022 - 2027,00 грн., з 01.12.2022 - 2093,00 грн. Законом України від 03.11.2022 №2710-ІХ “Про Державний бюджет України на 2023 рік” розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлено з 01.01.2023 - 2093,00 грн. Законом України від 09.11.2023 № 3460-ЕХ “Про Державний бюджет України на 2024 рік” розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлено з 01.01.2024 - 2361,00 грн.
Суд звертає увагу, що сума пенсії, яку отримує ОСОБА_1 після перерахунку пенсії на підставі рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.03.2025 по адміністративній справі №160/34679/24 є сумою менш ніж десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Таким чином, суд приходить до висновку, що немає обмеження пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром, а саме десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, відтак позовна вимога в цій частині є передчасною.
Щодо клопотання позивача про встановлення судового контролю, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини 5 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України за письмовою заявою заявника суд під час ухвалення рішення суду може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене таке рішення, подати звіт про його виконання.
Перебіг строку для подання звіту починається з дня набрання законної сили рішенням суду.
Заява, передбачена абзацом 1 частини 5 статті 382 КАС України може бути подана не пізніше завершення судових дебатів, а якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження - не пізніше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Здійснивши системний аналіз положень КАС України, суд вважає, що встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень відповідачем у справі суд може, а отже наділений правом, а не закріпленим обов`язком, під час прийняття рішення у справі.
Такий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання постанови суду першої інстанції, а у разі неподання такого звіту встановленням нового строку для подання звіту та накладанням штрафу.
При цьому, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджуються належними та допустимими доказами.
З огляду на не наведення заявником аргументів на переконання необхідності вжиття таких процесуальних заходів як встановлення судового контролю і ненадання останнім доказів в підтвердження наміру відповідача-1 на ухилення від виконання судового рішення, суд не вбачає підстав для задоволення вимог заявника у встановленні судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі №160/11444/26, шляхом подання звіту про виконання рішення суду, яке набрало законної сили.
Суд зауважує, що зазначена позиція кореспондується позиції Верховного Суду, викладеній в постанові Верховного Суду від 31.08.2018 року у справі №235/7638/16-а.
Щодо звернення рішення суду до негайного виконання, суд зазначає наступне.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.
Суд зазначає, що в даному випадку не присуджуються позивачеві виплати пенсії, а тому дане рішення не відноситься до рішень, які виконуються негайно.
Таким чином, клопотання позивача про допущення рішення суду до негайного виконання задоволенню не підлягає.
Щодо зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача без обмеження будь-яким строком та змін у законодавстві, передбачаючих збільшення виплат, суд зазначає наступне.
Матеріали справи не містять будь-якого рішення або іншого волевиявлення суб`єкта владних повноважень, що свідчили б про намір обмеження розміру пенсії позивача максимальним розміром та обмеження перерахунку будь-яким строком під час проведення перерахунку пенсії позивача відповідно з 28.03.2024 року.
Убезпечення в майбутньому обмеження виплати пенсії не узгоджуються із завданнями адміністративного судочинства.
Отже, суд доходить висновку, що права позивача в частині обмеження виплати пенсії певним строком не порушені, а отже позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.
Суд враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.
При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява №65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (Заява №63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).
Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до частини 1 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.
Згідно частини 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих правових підстав для часткового задоволення адміністративного позову.
Щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. 
Згідно з частиною 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Відповідно до частини 1 статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Судом встановлено, що позивач звільнений від сплати судового збору, у зв`язку з чим розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись ст. ст. 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо нездійснення з 28.03.2024 року перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_3 від 05.01.2026 року про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 22.01.2024 року, оформленої на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.02.2025 року в справі №160/26912/24.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (код ЄДРПОУ 21910427) здійснити з 28.03.2024 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_3 від 05.01.2026 року про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 22.01.2024 року, оформленої на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.02.2025 року в справі №160/26912/24, з нарахуванням компенсації втрати частини доходів, з урахуванням виплачених сум.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України, до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.М. Олійник