УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
30 квітня 2026 року
м. Київ
справа № 947/26824/25
провадження № 51-1577 ск 26

Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду 
Верховного Суду у складі:
головуючої ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянула касаційну скаргу представника власника майна ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , на ухвалу Одеського апеляційного суду від 29 січня 2026 року,
встановила:
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 07 листопада 2025 року задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області, яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури, та накладено арешт на майно в рамках кримінального провадження № 42025160000000011 від 30 січня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 Кримінального кодексу України (далі - КК), вилучене під час обшуку житла 29 липня 2025 року.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 29 січня 2026 року відмовлено у задоволенні клопотання представника власника майна ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаної ухвали слідчого судді, апеляційну скаргу повернуто особі, яка її подала.
У касаційній скарзі представник просить скасувати ухвалу апеляційного суду і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції, оскільки вважає, що судом безпідставно відмовлено в поновленні строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді. В обґрунтування вказує на порушення права особи на апеляційний перегляд ухвали слідчого судді через відмову у поновленні строку на апеляційне оскарження, адже суд не врахував, що копію ухвали слідчого суді ним отримано лише 18 грудня 2025 року. Крім того стверджує, що повний текст ухвали слідчого судді оголошений за відсутності учасників кримінального провадження, а також копію ухвали не надіслано стороні у наступний робочий день після її постановлення. На думку ОСОБА_4 , ухвалюючи оскаржуване рішення, суд належним чином не перевірив указані обставини щодо поважності причин пропуску строку апеляційного оскарження, у зв`язку з чим дійшов передчасного висновку про повернення скарги.
Перевіривши доводи касаційної скарги, вивчивши копію оскаржуваного судового рішення, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що у відкритті провадження за касаційною скаргою слід відмовити з огляду на таке.
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, доданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Згідно з ч. 3 вказаної статті, якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, або якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Тобто, ст. 395 КПК розмежовує строки апеляційного оскарження ухвали слідчого судді для осіб, які викликалися судом, та ухвали, постановленої судом без виклику особи, яка її оскаржує. Для особи, яка оскаржує ухвалу слідчого судді, постановлену з її викликом, але без участі такої особи, кримінальне процесуальне законодавство пов`язує початок перебігу строку апеляційного оскарження ухвали з моменту її оголошення, а не з часом отримання копії судового рішення.
Як убачається з копії оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції, ухвала слідчого судді постановлена у судовому засіданні 07 листопада 2025 року за участі представника власника майна ОСОБА_4 . Натомість з апеляційною скаргою останній звернувся 19 грудня 2025 року.
Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає неспроможними твердження представника щодо обчислення строку на апеляційне оскарження вказаної ухвали слідчого судді з дня отримання копії судового рішення.
Згідно з ч. 1 ст. 117 КПК пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Із системного аналізу кримінального процесуального закону слідує, що під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 399 КПК апеляційна скарга повертається, якщо її подано після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Як убачається з ухвали апеляційного суду, представник ОСОБА_4 був обізнаний про розгляд клопотання, був присутній у судовому засіданні та отримав копію резолютивної частини оскаржуваної ухвали, що підтверджується його розпискою. Крім того, останній був обізнаний про дату час та місце оголошення повного тексту ухвали, однак у судове засідання не з`явився.
Апеляційним судом слушно зазначено, що неотримання представником власника майна копії повного тексту ухвали після її проголошення зумовлене не наявністю об`єктивних перешкод, а його власною процесуальною поведінкою. При цьому судом враховано професійний статус та рівень правової обізнаності представника власника майна, і що такі дії не можуть визнаватися поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження.
Відповідно до ч. ч. 7, 8 ст. 376 КПК учасники судового провадження мають право отримати копію ухвали безпосередньо в суді після її проголошення, при цьому обов`язок суду щодо надсилання копії рішення передбачений лише стосовно осіб, які біли відсутні у судовому засіданні. Оскільки представник ОСОБА_4 був присутній під час розгляду клопотання, у суду не виникало обов`язку надсилати йому копію ухвали. Як встановлено апеляційним судом, доказів існування об`єктивних перешкод для отримання представником копії ухвали після її проголошення матеріали провадження не містять.
За таких обставин неотримання копії ухвали не є об`єктивною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження, а свідчить виключно про суб`єктивну бездіяльність представника, яка не може визнаватися поважною причиною для його поновлення.
Вказане узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 27 травня 2019 року (справа № 461/1434/18) згідно якого, що у випадку, коли слідчий суддя з посиланням на ч. 2 ст. 376 КПК постановив ухвалу та оголосив її резолютивну частину, а повний текст ухвали оголосив в інший день, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з дня оголошення резолютивної частини ухвали.
Суд апеляційної інстанції, розглядаючи клопотання представника власника майна у межах його доводів та з урахуванням приписів ч. 3 ст. 26 КПК, дійшов висновку, що вказані причини пропуску строку не можуть вважатися поважними у розумінні положень ст. 117 КПК, у зв`язку з чим, на підставі ст. 399 цього Кодексу відмовив йому у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскардення, а його апеляційну скаргу повернув.
Суд касаційної інстанції вважає, що за обставин цього кримінального провадження, апеляційний суд правильно відмовив у поновленні строку на апеляційне оскарження, оскільки ОСОБА_4 не наведено обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження.
З огляду на наведе, апеляційним судом у межах дискреційних повноважень у повній мірі перевірено підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження, які визнані безпідставними, що в свою чергу не може свідчити про порушення права на доступ до правосуддя.
Підсумовуючи наведене, на переконання Суду, апеляційний суд діяв відповідно до вимог кримінального процесуального закону та прийняв законне, обґрунтоване, належно вмотивоване судове рішення. Ухвала суду відповідає вимогам статей 370, 419 КПК.
З урахуванням викладеного, Верховний Суд вважає, що обґрунтування касаційної скарги не містить переконливих доводів, які викликають необхідність їх перевірки за матеріалами кримінального провадження, а з касаційної скарги, доданих до неї копій судових рішень та інших матеріалів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає, тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.
На підставі викладеного та керуючись вимогами п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, колегія суддів
постановила:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника власника майна ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , на ухвалу Одеського апеляційного суду від 29 січня 2026 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_6