ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/3022/22 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді: Бужак Н.П.
Суддів: Кобаля М.І., Файдюка В.В. 
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2025 року, суддя Захарова О.В., у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кіровоградської обласної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування розпоряджень, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Кіровоградської обласної державної адміністрації, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати розпорядження голови Кіровоградської обласної державної адміністрації № 8-вс від 14.02.2022 «Про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення»;
- визнати протиправним та скасувати розпорядження голови Кіровоградської обласної державної адміністрації № 9-вс від 18.02.2022 «Про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення»;
- визнати протиправним та скасувати розпорядження голови Кіровоградської обласної державної адміністрації № 38-к від 24.02.2022 «Про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення» та поновити ОСОБА_1 на посаді керівника апарату Кіровоградської обласної державної адміністрації, рішення і цій частині допустити до негайного виконання;
- стягнути з Кіровоградської обласної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з 25.02.2022 до дня поновлення на роботі, рішення і цій частині допустити до негайного виконання.
Відповідно до ухвали Київського окружного адміністративного суду від 04.04.2022 справу передано на розгляд до Окружного адміністративного суду м. Києва.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 червня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та без проведення судового засідання.
У зв`язку з ліквідацією Окружного адміністративного суду справу було передано на розгляд до Луганського окружного адміністративного суду.
Ухвалою суду від 10 березня 2025 року вирішено розглядами справу за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні.
Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2025 року, на підставі пункту 8 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС) України, закрито провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кіровоградської обласної державної адміністрації про визнання протиправними та скасування розпоряджень, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Ухвалу від 02 квітня 2025 року у справі №320/3022/22 про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Кіровоградської обласної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування розпоряджень, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, скасовано, а справу №320/3022/22 направлено до Луганського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.
Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду прийнято до провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Кіровоградської обласної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування розпоряджень, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) спочатку.
29 жовтня 2025 року від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій позивач заявив такі вимоги:
- визнати протиправним та скасувати розпорядження голови Кіровоградської обласної державної адміністрації від 25 березня 2025 року №68-к «Про упорядкування трудових відносин» в частині: п. 2 поновлення на посаді керівника апарату Кіровоградської ОДА з 26 лютого 2022 року; п. 3 вважати звільненим з 28 грудня 2020 року;
- визнати протиправним та скасувати розпорядження голови Кіровоградської ОДА: від 14 лютого 2022 року №8-вс; від 18 лютого 2022 року №9-вс; від 24 лютого 2022 року №38-к «Про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення»;
- поновити на посаді керівника апарату Кіровоградської обласної державної адміністрації з 25 лютого 2022 року (дата незаконного звільнення за №38-к);
- стягнути з Кіровоградської обласної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 25 лютого 2022 року по день фактичного поновлення на роботі (включно), з урахуванням індексації відповідно до ст. ст. 235, 236 КЗпП України;
- зобов`язати Кіровоградську ОДА: видати нове розпорядження про поновлення з 25.02.2022; внести відповідні записи до трудової книжки; забезпечити фактичний допуск до роботи; виплатити компенсацію протягом 3 робочих днів з дня набрання рішенням сили.
Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 05.11.2025 заяву ОСОБА_2 про уточнення позовних вимог залишено без руху. Запропоновано позивачу протягом 10-ти (десяти) календарних днів з дати отримання цієї ухвали усунути недоліки заяви про уточнення позовних вимог шляхом надання суду заяви про поновлення строку звернення до суду з обґрунтуванням та документальним підтвердженням наявності поважних причин пропуску строку звернення до суду.
18 листопада 2025 року від позивача надійшла заява про поновлення строку звернення до суду.
Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2025 року заяву ОСОБА_1 про уточнення позовних вимог від 29.10.2025 повернуто позивачу.
Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову від 18.11.2025 повернуто без розгляду.
Не погодившись з ухвалою Луганського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 19.11.2025.
Відповідно до постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 06.05.2026 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
Ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 19.11.2025 скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.
15 грудня 2025 Луганським окружним адміністративним судом закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Кіровоградської обласної державної адміністрації про визнання протиправними та скасування розпоряджень, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в частині позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування розпорядження голови Кіровоградської обласної державної адміністрації № 8-вс від 14.02.2022 «Про накладення на ОСОБА_1 1 дисциплінарного стягнення»; визнання протиправним та скасування розпорядження голови Кіровоградської обласної державної адміністрації № 9-вс від 18.02.2022 «Про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення»; визнання протиправним та скасування розпорядження голови Кіровоградської обласної державної адміністрації № 38-к від 24.02.2022 «Про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення» та поновленні на посаді керівника апарату Кіровоградської обласної державної адміністрації.
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2025 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовлено.
Не погодившись з рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 15.12.2026, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі (визнати протиправними розпорядження 2022 року, поновити на посаді, стягнути заробіток з 25.02.2022 по день поновлення).
Зупинити дію розпорядження №68-к від 25.03.2025 до набрання законної сили рішенням суду у справі.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Частиною 2 статті 311 КАС України визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.
Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на рішення, перегляд якого можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, не вбачає підстав для виходу із письмового провадження та проведення розгляду апеляційної скарги за участю учасників справи у відкритому судовому засіданні.
В матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін у розгляді справи не обов`язкова.
З огляду на викладене, колегія суддів визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Колегією суддів встановлено, що у провадженні Луганського окружного адміністративного суду перебувала справа за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кіровоградської обласної державної адміністрації, у якій він просить:
- визнати протиправним та скасувати розпорядження голови Кіровоградської обласної державної адміністрації № 8-вс від 14.02.2022 «Про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення»;
- визнати протиправним та скасувати розпорядження голови Кіровоградської обласної державної адміністрації № 9-вс від 18.02.2022 «Про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення»;
- визнати протиправним та скасувати розпорядження голови Кіровоградської обласної державної адміністрації № 38-к від 24.02.2022 «Про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення» та поновити ОСОБА_1 на посаді керівника апарату Кіровоградської обласної державної адміністрації, рішення і цій частині допустити до негайного виконання;
- стягнути з Кіровоградської обласної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з 25.02.2022 до дня поновлення на роботі, рішення і цій частині допустити до негайного виконання.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2025 року ухвалу від 02 квітня 2025 року у справі №320/3022/22 про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Кіровоградської обласної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування розпоряджень, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу скасовано, а справу №320/3022/22 направлено до Луганського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.
ОСОБА_1 28.10.2025 через систему Електронний суд подав до Луганського окружного адміністративного суду заяву про уточнення позовних вимог
29 жовтня 2025 року від позивача надійшло клопотання про прийняття уточнених позовних вимог, які сформова у системі «Електронний суд» 28.10.2025 та в якій позивач заявив такі вимоги:
- визнати протиправним та скасувати розпорядження голови Кіровоградської обласної державної адміністрації від 25 березня 2025 року №68-к «Про упорядкування трудових відносин» в частині: п. 2 поновлення посаді керівника апарату Кіровоградської ОДА з 26 лютого 2022 року; п. 3 вважати звільненим з 28 грудня 2020 року;
- визнати протиправним та скасувати розпорядження голови Кіровоградської ОДА: від 14 лютого 2022 року №8-вс; від 18 лютого 2022 року №9-вс; від 24 лютого 2022 року №38-к «Про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення»;
- поновити на посаді керівника апарату Кіровоградської обласної державної адміністрації з 25 лютого 2022 року (дата незаконного звільнення за №38-к);
- стягнути з Кіровоградської обласної державної адміністрації на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 25 лютого 2022 року по день фактичного поновлення на роботі (включно), з урахуванням індексації відповідно до ст. 235, 236 КЗпП України;
- зобов`язати Кіровоградську ОДА: видати нове розпорядження про поновлення з 25.02.2022; внести відповідні записи до трудової книжки; забезпечити фактичний допуск до роботи; виплатити компенсацію протягом 3 робочих днів з дня набрання рішенням сили.
Відповідно до постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.05.2026 ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2025 у справа №320/3022/22 скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2025 року закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Кіровоградської обласної державної адміністрації про визнання протиправними та скасування розпоряджень, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в частині позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування розпорядження голови Кіровоградської обласної державної адміністрації № 8-вс від 14.02.2022 «Про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення»; визнання протиправним та скасування розпорядження голови Кіровоградської обласної державної адміністрації № 9-вс від 18.02.2022 «Про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення»; визнання протиправним та скасування розпорядження голови Кіровоградської обласної державної адміністрації № 38-к від 24.02.2022 «Про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення» та поновленні на посаді керівника апарату Кіровоградської обласної державної адміністрації.
Як убачається з матеріалів справи, відповідач у своїх поясненнях зазначив, що розпорядження голови Кіровоградської обласної державної адміністрації від 25 березня 2025 року №68-к «Про упорядкування трудових відносин» не оскаржувалося та є чинним на цей час.
Окрім того, відповідач зазначає, що постановою Верховного Суду від 13 квітня 2023 року в адміністративній справі №320/388/21 скасовано ухвалу суду в частині підстав для поновлення ОСОБА_1 на посаді керівника апарату Кіровоградської обласної державної адміністрації (постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 грудня 2021 року в адміністративній справі №320/388/21), та враховуючи, що ОСОБА_1 на момент ухвалення постанови Верховного Суду не працював на зазначеній посаді в обласній державній адміністрації (був звільнений розпорядженням голови Кіровоградської обласної державної адміністрації від 24 лютого 2022 року №38-к), для впорядкування з ним трудових відносин та внесення відповідних записів до його трудової книжки в розпорядженні голови Кіровоградської обласної державної адміністрації від 25 березня 2025 року №68-к «Про упорядкування трудових відносин» передбачено поновлення його на посаді з 26 лютого 2022 року та вважати звільненим 28 грудня 2020 року, як підтверджено постановою Верховного Суду (на підставі розпорядження голови обласної державної адміністрації від 24 грудня 2020 року №353-к).
Також, у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 на дату ухвалення постанови Верховного Суду (13 квітня 2023 року) в адміністративній справі №320/388/21 не перебував у трудових відносинах з відповідачем для реалізації зазначеної постанови суду було прийнято рішення про включення пункту 2 до розпорядження голови Кіровоградської обласної державної адміністрації від 25 березня 2025 року №68-к, жодних інших мотивів для поновлення ОСОБА_1 на посаді з 26 лютого 2022 року у обласної державної адміністрації не було.
Водночас, розпорядження голови Кіровоградської обласної державної адміністрації від 25 березня 2025 року №68-к «Про упорядкування трудових відносин» також було обґрунтуванням для закриття провадження в адміністративній справі №320/3022/22, оскільки з моменту його видачі всі права позивача відновлені і не було підстав вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення, як передбачено пунктом 8 частини першої статті 238 КАС України, що є підставою для закриття провадження в адміністративній справі.
Разом з тим, відповідач зазначив, що зважаючи на відсутність дій Кіровоградської обласної державної адміністрації щодо порушення трудових прав ОСОБА_1 та, враховуючи, що вимушений прогул відбувається виключно за наявності вини роботодавця, який незаконно звільнив найманого працівника, підстави для стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу позивача, починаючи з 26 лютого 2022 року відсутні. Тому відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог позивача в цій частині.
Позивач в своїх пояненнях зазначив, що вважає аргументи відповідача безпідставними, так як постанова Верховного Суду від 13 квітня 2023 року стосується виключно законності звільнення 28 грудня 2020 року (розпорядження №353-к) і не має відношення до звільнення 24 лютого 2022 року (№38-к), яке відбулося після законного поновлення 13 грудня 2021 року (розпорядження №273-к на виконання постанови Шостого апеляційного суду від 07 грудня 2021 року у справі №320/388/21). Поновлення 13 грудня 2021 року було чинним на момент звільнення 2022 року, тому №68-к не може ретроспективно виправити порушення 2022 року.
Поновлення його на роботі з 26 лютого 2022 року є формальним і не відповідає ст. 235 Кодексу законів про працю України (КЗпП), яка вимагає негайного фактичного поновлення (допуск до роботи, виплата заробітку). Фактичне поновлення могло відбутися лише з дати видання №68-к (25 березня 2025 року), але ОДА не надала доказів допуску до роботи, виплати заробітку чи усунення наслідків звільнення (трудова книжка, стаж).
Також, на думку позивача, є формальним розпорядження №68-к так як не усуває протиправності звільнення 2022 року, не забезпечуючи фактичне поновлення та компенсацію.
Окрім того, судом першої інстанції було встановлено, що 21 грудня 2020 року розпорядженням голови Кіровоградської обласної державної адміністрації від №339-к затверджено висновок щодо оцінювання результатів службової діяльності державного службовця ОСОБА_1 у 2020 році.
24 грудня 2020 року розпорядженням голови Кіровоградської обласної державної адміністрації №353-к ОСОБА_1 з 28 грудня 2020 року звільнено з посади керівника апарату Кіровоградської обласної державної адміністрації, відповідно до пункту 3 частини першоїстатті 87 Закону №889-VIII, на підставі розпорядження голови Кіровоградської обласної державної адміністрації від 21 грудня 2020 року №339-к «Про затвердження висновку щодо оцінювання результатів службової діяльності державного службовця ОСОБА_1 у 2020 році».
28 грудня 2020 року головою Кіровоградської ОДА прийнято розпорядження №39-вс «Про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді попередження про неповну службову відповідність». Вказаним розпорядженням позивача визнано винним у вчиненні дисциплінарного проступку, який полягає у його бездіяльності щодо виконання вимог частини четвертоїстатті 10 Закону №889-VIII(неповідомлення голови обласної державної адміністрації про реєстрацію себе кандидатом в депутати в одноденний строк), що кваліфікується за пунктом 8 частини другоїстатті 65 Закону №889-VIII, як невиконання вимог щодо політичної неупередженості державного службовця.
У січні 2021 року позивач звернувся до Київського окружного адміністративного суду із позовом до Кіровоградської обласної державної адміністрації, в якому просив: визнати протиправним і скасувати розпорядження голови Кіровоградської обласної державної адміністрації від 28 грудня 2020 року №39-вс «Про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді попередження про неповну службову відповідність»; визнати протиправним і скасувати висновок щодо оцінювання результатів службової діяльності державного службовця ОСОБА_1 у 2020 році, затвердженого розпорядженням відповідача №339-к від 21 грудня 2020 року, в частині виставлення балів та негативної оцінки; визнати протиправним і скасувати розпорядження Кіровоградської обласної державної адміністрації від 24 грудня 2020 року №353-к «Про звільнення ОСОБА_1 »; поновити ОСОБА_1 на посаді керівника апарату Кіровоградської обласної державної адміністрації; стягнути з Кіровоградської ОДА середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з 28 грудня 2020 року до дня поновлення на роботі; допущення до негайного виконання рішення суду в частині поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку.Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 14 травня 2021 року у справі №320/388/21 у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 грудня 2021 року у справі №320/388/21 рішення суду першої інстанції скасовано, прийнято нове про часткове задоволення позовних вимог. Визнано протиправним і скасовано розпорядження голови Кіровоградської обласної державної адміністрації №39-вс від 28 грудня 2020 року «Про накладення на ОСОБА_3 дисциплінарного стягнення у виді попередження про неповну службову відповідність». Визнано протиправним і скасовано розпорядження Кіровоградської обласної державної адміністрації №353-к від 24 грудня 2020 року «Про звільнення ОСОБА_1 ». Поновлено ОСОБА_1 на посаді керівника апарату Кіровоградської обласної державної адміністрації з 28 грудня 2020 року. Стягнуто з Кіровоградської обласної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу з 28 грудня 2020 року по 07 грудня 2021 року.
Постановою Верховного Суду від 13 квітня 2023 року по справі №320/388/21 касаційну скаргу Кіровоградської обласної державної адміністрації задоволено. Постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 грудня 2021 року у справі №320/388/21 скасовано, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 14 травня 2021 року залишено в силі.
Разом з тим, з матеріалів справи убачається, що розпорядженням голови Кіровоградської обласної державної адміністрації від 25.03.2025 №68-к «Про упорядкування трудових відносин» скасовані наступні розпорядження:
- від 14 лютого 2022 року №8-вс «Про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення»,
- від 18 лютого 2022 року №9-вс «Про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення»,
- від 24 лютого 2022 року №38-к «Про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади державної служби».
Згідно з пунктом 2 розпорядження від 25.03.2025 №68-к поновлено ОСОБА_1 на посаді керівника апарату Кіровоградської обласної державної адміністрації з 26 лютого 2022 року з метою упорядкування трудових відносин та з урахуванням постанови Верховного Суду (у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду) від 13 квітня 2023 року в адміністративній справі №320/388/21.
Відповідно до пункту 3 вказаного розпорядження вирішено вважати звільненим з посади керівника апарату Кіровоградської обласної державної адміністрації ОСОБА_1 28 грудня 2020 року на підставі розпорядження голови обласної державної адміністраціївід 24 грудня 2020 року № 353-к «Про звільнення ОСОБА_1 », оскільки законність даного розпорядження підтверджена постановою Верховного Суду (у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду) від 13 квітня 2023 року в адміністративній справі № 320/388/21.
Отже, у даній справі предметом розгляду є позовні вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу на користь позивача.
Надаючи оцінку правовідносинам, що виникли у справі колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з частиною 2 статті 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.
Середній заробіток працівника відповідно до статті 27 Закону України «Про оплату праці» від 24 березня 1995 року №108/95-ВР визначається за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100(далі - Порядок №100).
Пунктом 2 Порядку №100 визначено, що середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.
Відповідно до пункту 5 Порядку №100, основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є розрахована згідно з абзацом першим пункту 8 цього Порядку середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника.
Пунктом 8 Порядку №100 встановлено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.
Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.
У постанові від 17.01.2024 у справі № 708/447/23 Верховний Суд вказав, що виплата середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу законодавцем пов`язується з певним діянням роботодавця, наслідком яких стала неможливість належним чином реалізовувати працівником своє право на працю. За змістом ст. 94,116,117 КЗпП та ст. 1,2 Закону України «Про оплату праці» середній заробіток за весь час вимушеного прогулу за своєю правовою природою є різновидом матеріальної відповідальності роботодавця перед працівником і не входить до структури заробітної плати. Вичерпний перелік підстав виплати працівникові середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу визначено статтями 235,236 КЗпПі вони не підлягають розширеному тлумаченню. Отже, оплата вимушеного прогулу у встановлених вказаними статтями КЗпПвипадках є мірою матеріальної відповідальності роботодавця за порушення права працівника на працю. Підставою матеріальної відповідальності роботодавця є трудове майнове правопорушення, тобто винне протиправне порушення роботодавцем своїх трудових обов`язків, внаслідок чого заподіюється майнова шкода працівникові.
Разом з тим, вимушений прогул відбувається виключно за наявності вини роботодавця, який незаконно звільнив найманого працівника. Тому за цей час працівник, права якого були порушені роботодавцем, відповідно до державних гарантій має безумовне право на отримання заробітної плати.
Окрім того, вимушений прогул це час, протягом якого працівник з вини роботодавця не мав змоги виконувати трудові функції. Вимушеності прогулу надають протиправні дії чи бездіяльність роботодавця, внаслідок яких працівник позбавляється права виконувати трудові обов`язки й отримувати за це заробітну плату. Тобто працівник не може вийти на роботу та реалізовувати належне йому право на працю й оплату праці через винні дії (бездіяльність) роботодавця (постанова Верховного Суду від 17.01.2024 у справі № 708/447/23).
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 лютого 2022 року в справі №755/12623/19 (провадження №14-47цс21) сформувала висновок про те, що середній заробіток за час вимушеного прогулу за своїм змістом є заробітною платою, право на отримання якої виникло у працівника, який був незаконно позбавлений можливості виконувати свою трудову функцію з незалежних від нього причин. Такий висновок підтверджується також змістом частини другої статті 235 КЗпП України, якою визначено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи.
Тобто в разі визнання звільнення незаконним і поновлення працівника на роботі держава гарантує отримання працівником середнього заробітку за час вимушеного прогулу, оскільки такий працівник був незаконно позбавлений роботодавцем можливості виконувати свою трудову функцію з незалежних від нього причин та отримувати заробітну плату.
Вимушеним прогулом у розумінні статті 235 КЗпП України є період часу з дня звільнення працівника по день ухвалення рішення суду про поновлення його на роботі.
Так, судом першої інстанції встановлено, відповідач у пункті 2 розпорядження голови Кіровоградської обласної державної адміністрації від 25 березня 2025 року №68-к «Про упорядкування трудових відносин» визначив, що позивача поновлено на посаді керівника апарату Кіровоградської обласної державної адміністрації з 26 лютого 2022 року з метою упорядкування трудових відносин та з урахуванням постанови Верховного Суду (у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду) від 13 квітня 2023 року в адміністративній справі №320/388/21.
У пункті 3 розпорядження від 25 березня 2025 року №68-к відповідачем вказано, що позивача вважати звільненим з посади керівника апарату Кіровоградської обласної державної адміністрації 28 грудня 2020 року на підставі розпорядження голови обласної державної адміністрації від 24 грудня 2020 року № 353-к «Про звільнення ОСОБА_1 », оскільки законність даного розпорядження підтверджена постановою Верховного Суду (у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду) від 13 квітня 2023 року в адміністративній справі № 320/388/21.
Суд вірно врахував ту обставину, що постановою Верховного Суду від 13 квітня 2023 року в адміністративній справі №320/388/21 встановлено, що підстава для поновлення ОСОБА_1 на посаді керівника апарату Кіровоградської обласної державної адміністрації (постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 грудня 2021 року в адміністративній справі №320/388/21) була визнана правомірною, та враховуючи, що ОСОБА_1 на момент ухвалення постанови Верховного Суду не працював на зазначеній посаді в обласній державній адміністрації (був звільнений розпорядженням голови Кіровоградської обласної державної адміністрації від 24 лютого 2022 року №38-к), для впорядкування з ним трудових відносин та внесення відповідних записів до його трудової книжки в розпорядженні голови Кіровоградської обласної державної адміністрації від 25 березня 2025 року №68-к «Про упорядкування трудових відносин» передбачено поновлення його на посаді з 26 лютого 2022 року та вважати звільненим 28 грудня 2020 року, як підтверджено постановою Верховного Суду (на підставі розпорядження голови обласної державної адміністрації від 24 грудня 2020 року №353-к).
Разом з тим, за наслідками судового розгляду справи постановою Верховного Суду від 13 квітня 2023 року у справі №320/388/21 скасовано постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 грудня 2021 року у справі №320/388/21, якою було задоволено позов ОСОБА_1 задоволено, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 14 травня 2021 року про відмову у задоволення позову залишено в силі.
Таким чином, судовим рішенням, що набрало законної сили, встановлена правомірність розпоряджень голови Кіровоградської ОДА від 24 грудня 2020 року №353-к «Про звільнення ОСОБА_1 », від 28 грудня 2020 року №39-вс «Про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді попередження про неповну службову відповідність», відтак звільнення позивача з займаної посади було здійснено відповідачем з дотриманням чинного законодавства.
Фактично на дату ухвалення постанови Верховного Суду позивач не працював на зазначеній посаді, оскільки був звільнений розпорядженням голови Кіровоградської обласної державної адміністрації від 24 лютого 2022 року №38-к.
Згідно з приписами статті 235 КЗпП України відшкодування середнього заробітку за час вимушеного прогулу передбачено при поновленні на роботі працівника, звільненого з порушенням норм законодавства, при цьому суд повинен стягувати на користь працівника середній заробіток, з констатацією наявності у такого працівника вимушеного прогулу з вини роботодавця, який допустив незаконне звільнення.
Оскільки судовим рішенням, що набрало законної сили, встановлено правомірність звільнення позивача з займаної посади та, як наслідок, відсутність підстав для поновлення на займаній посаді, та враховуючи, що на час розгляду справи фактичного поновлення позивача на займаній посаді за наслідками його звільнення не відбулося, що в сукупності свідчить про відсутність у спірних правовідносинах факту вимушеного прогулу з вини роботодавця, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність правових підстав для виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Окрім того, суд вірно встановив, що включення до розпорядження пункту про поновлення позивача мало на меті впорядкування трудових відносин з урахуванням постанови Верховного Суду від 13 квітня 2023 року в адміністративній справі №320/388/21, оскільки фактичного поновлення позивача на займаній посаді не відбулося.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним, підстави для його скасування відсутні, так як суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.
При цьому судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Доводи апеляційної скарги не спростосуються висновків, викладених в рішенні Луганського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2025 року, а тому не можуть бути підставою для скасування правильного та законного рішення суду.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Луганського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2025 року - без змін
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк, визначений ст. 329 КАС України.

Суддя-доповідач: Бужак Н.П.

Судді: Кобаль М.І.

Файдюк В.В.