КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

апеляційне провадження №33/824/298/2026
справа №757/13217/25-п

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2026 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Поліщук Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Сіренка Максима Юрійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Печерського районного суду міста Києва від 14 серпня 2025 року
у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Азербайджану, проживає за адресою АДРЕСА_1 ,-

встановив:
Відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №261519 від 03 березня 2025 року 22:33 години, ОСОБА_1 03 березня 2025 року о 19:45 у м. Київ, вул. Басейна, 12 керував транспортним засобом Mersedes-Benz, д.н.з. НОМЕР_1 , у стані наркотичного сп`яніння, висновок лікаря-нарколога 000794. Огляд на стан сп`яніння водій пройшов у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога в медичному закладі. Порушив вимоги пункту 2.9 (а) ПДР України.
Постановою Печерського районного суду міста Києва від 14 серпня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень.
Не погодившись з прийнятою постановою, адвокатом Сіренко М.Ю., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу.
В обґрунтування апеляційної скарги посилається на порушення порядку проведення огляду.
Вказує, що метою проведення огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи. Проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.
У закладі охорони здоров`я лікар-нарколог запропонував ОСОБА_1 для проведення лабораторного дослідження з метою виявлення речовин, що спричинили стан наркотичного сп`яніння, здати зразок біологічного середовища - сечу.
Із долученого до протоколу відеозапису убачається, що ОСОБА_1 бажав здати кров, однак лікарем йому було відмовлено, та в подальшому складено висновок про перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння за клінічними ознаками, без проведення обов`язкових лабораторних досліджень.
Відібрання біологічних зразків, передбачених пунктом 12 розділу ІІІ "Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції" ОСОБА_1 не пропонувалось, зокрема відібрання крові. Матеріали справи також не містять відомостей про неможливість лікаря взяти інші біологічні зразки. Крім цього, лікарем не запропоновано ОСОБА_1 альтернативних варіантів, наприклад слини.
Оскільки огляд у медичному закладі у порушення пунктів 7-8 розділу ІІІ Інструкції проведено без лабораторних досліджень для визначення наркотичного засобу або психотропної речовини з метою виявлення речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння, тому наданий висновок щодо результатів огляду уважається недійсним.
Звертає увагу, що проведення лабораторних досліджень також встановлено пунктом 10 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду.
Звертає увагу, що виявлення у водія ознак наркотичного сп`яніння, передбачених пунктом 4 розділу І "Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння" не є доказом перебування водія у стані наркотичного сп`яніння, а є підставою для проведення огляду такого водія у встановленому законом порядку.
В обґрунтування апеляційної скарги посилається на постанови Київського апеляційного суду.
Мотивуючи наведеним, просить постанову Печерського районного суду міста Києва від 14 серпня 2025 року скасувати, провадження у справі закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.
В судовому засіданні 26 січня 2026 року адвокат Сіренко М.Ю., який діє в інтересах ОСОБА_1 , підтримав подану апеляційну скаргу, просив суд її задовольнити.
В подальшому після перерви в судове засідання 27 квітня 2026 року ОСОБА_1 та його захисник ? адвокат Сіренко М.Ю. не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.
Дослідивши відеофайл, доданий до протоколу, доводи апеляційної скарги, заслухавши захисника ОСОБА_1 - адвоката Сіренка М.Ю., суд робить висновок, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.
Відповідно до підпункту "а" пункту 2.9 Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пунктом 1.9 Правил дорожнього руху України визначено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Так, у зв`язку із недотриманням підпункту "а" пункту 2.9 Правил дорожнього руху України настає відповідальність за статтею 130 КУпАП.
Відповідно до частини 1 статті 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно із диспозицією статті 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає, зокрема, у разі керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції або у разі відмови від проходження огляду для визначення такого стану.
У відповідності до положень статті 254 КУпАП у разі виявлення правопорушення уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності складається протокол.
Право поліцейського виявляти водіїв із ознаками алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів унормовано Законами України "Про Національну поліцію", "Про дорожній рух", "Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735.
Натомість обов`язком водіїв є дотримання вимог законодавства у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема, Правил дорожнього руху України, а у випадку їх недотримання настає, зокрема, адміністративна відповідальність.
Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735, в редакції, що діяла на момент зупинки ОСОБА_1 (далі - Інструкція) ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №261519 від 03 березня 2025 року 22:33 години, ОСОБА_1 03 березня 2025 року о 19:45 у м. Київ, вул. Басейна, 12 керував транспортним засобом Mersedes-Benz, д.н.з. НОМЕР_1 , у стані наркотичного сп`яніння, висновок лікаря-нарколога 000794. Огляд на стан сп`яніння водій пройшов у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога в медичному закладі. Порушив вимоги пункту 2.9 (а) ПДР України (а.с. 1-2).
Згідно даних висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №000794 від 03 березня 2025 року убачається, що 03 березня 2025 року проведено огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння. За результатом проведеного огляду ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння (клінічно) (а.с. 4).
З даних акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції убачається, що 03 березня 2025 року проведено візуальний огляд ОСОБА_1 . За результатом проведеного огляду зроблено висновок про перебування у стані сп`яніння внаслідок вживання наркотичних речовин.
У графі 21 лікарем зазначено: "Під час проходження огляду намагався підмінити аналіз сечі. Діагноз встановлено клінічно".
Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд зазначає про таке.
Відповідно до пункту 7 розділу ІІІ Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.
Пунктом 8 розділу ІІІ Інструкції №1452/735 метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.
Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу (пункти 12-13 розділу ІІІ Інструкції).
Згідно пункту 15 Інструкції №1452/735 за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.
Відповідно до пункту 22 розділу ІІІ вказаної Інструкції висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.
Із даних акту медичного огляду №000794 та висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №000794 убачається, що стан сп`яніння ОСОБА_1 встановлено на підставі клінічних ознак (блідість шкіри, сухість ротової порожнини, порушена увага, змазаність мови).
Разом із тим, як убачається з матеріалів справи, проведення лабораторних досліджень для визначення наркотичного засобу або психотропної речовини у ОСОБА_1 фактично не здійснювалось, що прямо суперечить вимогам пунктів 7, 8 розділу ІІІ Інструкції №1452/735, якими передбачено обов`язковість такого дослідження та визначено його мету.
Сам по собі висновок лікаря-нарколога про перебування особи у стані наркотичного сп`яніння, зроблений виключно на підставі клінічних ознак, без проведення лабораторного дослідження, не може уважатися належним та допустимим доказом у розумінні вимог закону, оскільки не відповідає встановленому порядку проведення огляду.
Щодо тверджень апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 висловлював бажання здати інший біологічний зразок, зокрема кров, однак такої можливості йому надано не було, суд вказує, що матеріали справи не містять відомостей про об`єктивну неможливість відібрання інших біологічних середовищ, передбачених пунктом 12 розділу ІІІ Інструкції, у тому числі крові або слини.
Посилання в акті медичного огляду на те, що ОСОБА_1 «намагався підмінити аналіз сечі» саме по собі не звільняло лікаря від обов`язку запропонувати інші передбачені Інструкцією способи відбору біологічних зразків або зафіксувати неможливість їх отримання. Натомість таких дій лікарем вчинено не було, що свідчить про порушення встановленої процедури проведення огляду.
Суд приймає до уваги, що відповідно до вимог Інструкції та Порядку №1103, виявлення у водія ознак наркотичного сп`яніння є лише підставою для направлення особи на відповідний огляд, однак не є самостійним доказом перебування особи у стані такого сп`яніння. Встановлення стану наркотичного сп`яніння можливе лише за результатами комплексного медичного огляду із обов`язковим проведенням лабораторних досліджень.
З огляду на викладене, висновок щодо результатів медичного огляду №000794 від 03 березня 2025 року, складений без дотримання обов`язкових вимог Інструкції, відповідно до пункту 22 розділу ІІІ цієї Інструкції є недійсним та не може бути покладений в основу доведення вини особи.
Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь.
ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа " Коробов проти України " № 39598 / 03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v.the UnitedKingdom ), п. 161, Series A заява № 25).
Зважаючи на наведене, ураховуючи те, що протокол про вчинення адміністративного правопорушення складено на підставі висновку №000794 від 03 березня 2025 року, який складено за результатом огляду, проведеного із порушення положень Інструкції, відтак такий не може бути доказом перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння, відтак постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Сіренка Максима Юрійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.

Постанову Печерського районного суду міста Києва від 14 серпня 2025 року скасувати, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СУДДЯ Н.В. ПОЛІЩУК