ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
26.06.2026	Справа № 916/1002/26	

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукаса А.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Алдіба Лімітед» (вул. Мала Арнаутська, буд. 66 «А», каб.4, м. Одеса, 65012; ідентифікаційний код 45695748)
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Еклерін» (вул. Іоанна Павла ІІ, бкд. 20, м. Київ, 01042; ідентифікаційний код 43255905)
про стягнення 985 640,70 грн,

без виклику представників учасників справи,

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ

1. Стислий виклад позиції Позивача
Товариство з обмеженою відповідальністю «Алдіба Лімітед» (далі за текстом – ТОВ «Алдіба Лімітед», Позивач) звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Еклерін» (далі за текстом – ТОВ «Еклерін», Відповідач) про стягнення 985 640, 70 грн заборгованості, з яких: 801 779, 40 грн - основного боргу, 128 284, 70 грн - штрафу, 41 890, 23 грн - пені, та 13 686, 37 грн - інфляційних втрат нарахованих за неналежне виконання зобов`язань за договором поставки №22.6/08/25-ОД від 22.08.2025 (далі за текстом – Договір).
В обґрунтування заявлених вимог Позивач зазначає, що ним поставлено Відповідачу товар, за який Відповідачем не здійснено розрахунок у повному обсязі чим допущено прострочення виконання грошового зобов`язання, що стало підставою для нарахування штрафних санкцій та інфляційних втрат.

2. Процесуальні дії у справі
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 25.03.2026 позовну заяву з доданими до неї матеріалами передано за підсудністю до Господарського суду міста Києва.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.04.2026 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, яке вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Суд зазначає, що ухвала від 21.04.2026 згідно повідомлення Господарського суду міста Києва від 22.04.2026 доставлена Відповідачу до електронного кабінету 21.04.2026 о 18:54.
Відповідно до частини 11 статті 242 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України) якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
Відповідно до частини 6 вказаної статті якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.
Відтак, судом встановлено, що 22.04.2026 ухвала суду від 21.04.2026 належним чином вручена Відповідачу.
За приписами частини 8 статті 165 ГПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.
Пунктом 3 резолютивної частини ухвали Господарського суду міста Києва від 21.04.2026 у справі № 910/1002/26 встановлено Відповідачу п`ятнадцятиденний строк на подання відзиву на позовну заяву, однак станом на дату ухвалення даного рішення суду відзив на позовну заяву не надійшов.
Таким чином, приймаючи до уваги, що сторони повідомлялися про відкриття провадження у справі належним чином, а матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи, відповідно до частини 5 статті 252 ГПК України суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше. При розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ
22.08.2025 між Позивачем (Продавець) та Відповідачем (Покупець) укладено Договір, відповідно до пункту 1.1 якого Продавець зобов`язується передавати тютюнові вироби або інші групи Товарів (далі по тексту – Товар) у власність Покупця відповідно до його замовлення (замовлень), а Покупець зобов`язується приймати та оплачувати Товар на умовах, зазначених у цьому договорі. Придбаний Покупцем за цим договором Товар буде в подальшому реалізовуватися через об`єкти торгівлі Покупця на території України.
Відповідно до пункту 3.1 Договору поставка Товару здійснюється окремими партіями на підставі замовлення (замовлень) Покупця та виходячи з наявності відповідного асортименту Товару на складі Продавця. Замовлення на партію Товару погоджується відповідальними особами Сторін.
Відповідно до пунктів 4.3 - 4.5 Договору розрахунки за кожну поставлену партію Товару здійснюються Покупцем шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Продавця. Проте не виключаються інші способи розрахунків, передбачені чинним законодавством України, за погодженням з Продавцем. 
Кошти за поставлений Товар зараховуються на закриття видаткових накладних за хронологією їх виписки починаючи з накладної з найбільш ранньою датою. Якщо по неоплачених, оплачених частково або не своєчасно оплачених видаткових накладних Продавцем була виставлена претензія, то в першу чергу покриваються штрафні санкції (пеня, штраф, інфляційні нарахування тощо), а потім основна сума боргу. 
Згідно пункту 4.8 Договору максимальний строк відтермінування оплати за тютюнові вироби становить шість календарних днів і обраховується з дати виписки видаткової накладної. День, наступний за днем виписки видаткової накладної є першим днем при підрахунку строку, на який надано відстрочку. Останнім днем розрахунку є шостий календарний день. В разі розрахунку в інший спосіб, ніж перерахування грошових коштів на поточний рахунок Продавця, який не погоджений з Продавцем, строк відтермінування оплати може бути змінено Продавцем в односторонньому порядку, про що повідомляється Покупець. 
Пунктами 6.2 та 6.3 Договору визначено, що у разі прострочення Покупцем строків оплати вартості отриманого Товару, він зобов`язаний сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення. 
У випадку прострочення платежу понад 3 (три) календарні дні, Покупець сплачує на користь Продавця одноразовий штраф у розмірі 16% від суми неоплаченого в строк Товару за користування коштами.
Відповідно до пункту 1.3 Договору він вступає в силу з моменту його підписання і діє до 31.12.2025 включно, а по відношенню платежів – до повного виконання Покупцем своїх зобов`язань по оплаті отриманого Товару. Якщо за один місяць до закінчення терміну дії цього Договору жодна зі Сторін не повідомила іншу Сторону про свій намір припинити дію цього Договору, він автоматично продовжується на такий саме термін на тих самих умовах.
З позовної заяви вбачається, що в період з 24.12.2025 по 06.01.2026 Позивачем поставлено, а Відповідачем прийнято товару на суму 859 908, 24 грн, який частково сплачено на суму 58 128,84 грн (зазначена оплата здійснена у складі загальної суми платежів у розмірі 486 767,68 грн, що були внесені Відповідачем у період 01.01.2026, 06.01.2026 та 19.01.2026).
Звертаючись до суду з позовом, Позивач зазначає, що Відповідачем не сплачено наступні видаткові накладні:
ВН/ТТН №ОД-АЛД09628 від 24.12.2025 на суму 69 591, 34 грн з ПДВ; термін оплати до 30.12.2025. Вказана поставка частково оплачена Відповідачем на суму 58 128, 84 грн, відповідно залишок боргу становить 11 462, 50 грн; 
ВН/ТТН №ОД-АЛД09636 від 24.12.2025 на суму 58 128, 84 грн з ПДВ; термін оплати до 30.12.2025;
ВН/ТТН №ОД-АЛД09659 від 24.12.2025 на суму 39 953, 94 грн з ПДВ; термін оплати до 30.12.2025;
ВН/ТТН №ОД-АЛД09662 від 24.12.2025 на суму 52 407, 40 грн з ПДВ; термін оплати до 30.12.2025;
ВН/ТТН №ОД-АЛД10104 від 30.12.2025 на суму 31 328, 20 грн з ПДВ; термін оплати до 05.01.2026; 
ВН/ТТН №ОД-АЛД10108 від 30.12.2025 на суму 31 280, 00 грн з ПДВ; термін оплати до 05.01.2026;
ВН/ТТН №ОД-АЛД10110 від 30.12.2025 на суму 31 571, 10 грн з ПДВ; термін оплати до 05.01.2026; 
ВН/ТТН №ОД-АЛД10174 від 30.12.2025 на суму 30 729, 05 грн з ПДВ; термін оплати до 05.01.2026;
ВН/ТТН №ОД-АЛД10175 від 30.12.2025 на суму 29 073, 94 грн з ПДВ; термін оплати до 05.01.2026; 
ВН/ТТН №ОД-АЛД10176 від 30.12.2025 на суму 29 579, 25 грн з ПДВ; термін оплати до 05.01.2026; 
ВН/ТТН №ОД-АЛД10215 від 31.12.2025 на суму 57 535, 84 грн з ПДВ; термін оплати до 06.01.2026;
ВН/ТТН №ОД-АЛД10230 від 31.12.2025 на суму 34 582, 20 грн з ПДВ; термін оплати до 06.01.2026;
ВН/ТТН №ОД-АЛД10248 від 31.12.2025 на суму 34 999, 96 грн з ПДВ; термін оплати до 06.01.2026;
ВН/ТТН №ОД-АЛД10355 від 31.12.2025 на суму 37 029, 32 грн з ПДВ; термін оплати до 06.01.2026;
ВН/ТТН №ОД-АЛД10356 від 31.12.2025 на суму 36 835, 90 грн з ПДВ; термін оплати до 06.01.2026;
ВН/ТТН №ОД-АЛД00264 від 06.01.2026 на суму 2 234, 30 грн з ПДВ; термін оплати до 12.01.2026;
ВН/ТТН №ОД-АЛД00249 від 06.01.2026 на суму 66 939, 81 грн з ПДВ; термін оплати до 12.01.2026;
ВН/ТТН №ОД-АЛД00245 від 06.01.2026 на суму 50 537, 45 грн з ПДВ; термін оплати до 12.01.2026;
ВН/ТТН №ОД-АЛД00233 від 06.01.2026 на суму 56 730, 70 грн з ПДВ; термін оплати до 12.01.2026;
ВН/ТТН №ОД-АЛД00230 від 06.01.2026 на суму 30 987, 90 грн з ПДВ; термін оплати до 12.01.2026;
ВН/ТТН №ОД-АЛД00229 від 06.01.2026 на суму 47 851, 80 грн з ПДВ; термін оплати до 12.01.2026. 
Судом встановлено, що зазначені накладні підписані сторонами без зауважень та претензій в силу чого Позивачем належним чином виконав поставку товару, яку прийнято Відповідачем у зв`язку з чим у останнього виник обов`язок з розрахунку в розмірі 801 779, 40.
Суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів належної оплати вказаних вище видаткових накладних, або інших доказів на спростування заявлених Позивачем вимог.
Позивач зазначає, що починаючи з 13.01.2026 та по день подання позову, зобов`язання Відповідача з оплати товару є простроченими в силу чого Позивачем здійснено нарахування штрафу, пені та інфляційних втрат згідно наданого суду розрахунку.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД 
Проаналізувавши зміст укладеного між сторонами Договору, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою від є договором поставки.
Як вбачається зі змісту частини 1 статті 712 Цивільного кодексу України (далі за текстом – ЦК України) за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина 2 статті 712 ЦК України).
Відповідно до частини 1 та 2 статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.
Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.
Враховуючи відсутність доказів сплати у повному обсязі видаткових накладних, які входять до предмету доказування по даній справі, визначений пунктом пункту 4.8 Договору максимальний строк відтермінування оплати, суд дійшов висновку щодо настання у Відповідача обов`язку з оплати згідно визначених Позивачем у розрахунку термінів оплати у зв`язку з чим вимога про стягнення суми основного боргу 801 779, 40 грн підлягає задоволенню.
Так, відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Частиною 1 статті 614 ЦК України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до частини 2 статті 614 Цивільного кодексу України доводить особа, яка порушила зобов`язання.
Відповідно до частин 1 - 3 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити на користь кредитора пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Договором може бути визначено менший розмір пені.
Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Враховуючи прострочення Відповідачем оплати за Договором, суд дійшов висновку що ним порушено грошове зобов`язанням в силу чого Позивачем правомірно застосовано штрафні санкції та здійснено нарахування інфляційних втрат, правильність нарахування яких перевірено та встановлено судом в силу чого вимоги Позивач в цій частині підлягають задоволенню.
Що стосується заявлених Позивачем до відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 40 000 грн суд зазначає, що Позивачем у якості доказів понесення останніх надано суду наступні докази: 
- договір № 0903/26 від 09.03.2026 про надання правової (правничої) допомоги, пунктом 6.1 якого визначено фіксований розмір гонорару – 40 000 грн; 
- ордер серії ВН № 1678164 від 19.03.2026;
- свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 30.01.2009 № 1742;
- рахунок на оплату № 25 від 11.03.2026 на суму 40 000 грн;
- платіжна інструкція № 286 від 19.03.2026 на суму 40 000 грн.
При цьому судом враховано, що пунктом 1.1 договору № 0903/26 від 09.03.2026 про надання правової (правничої) допомоги, визначено що правова допомога в межах його виконання надається саме за даним спором з Відповідачем, а позов подано адвокатом Чорним О.В.
Статтею 123 ГПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. 
Пунктом 1 частини 3 статті 123 ГПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із визначеними частиною 4 вказаної статті критеріями.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Заперечення Відповідача по суті заявлених до відшкодування витрат матеріали справи не містять.
У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який водночас повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині 4 статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям (аналогічну правову позицію викладено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.05.2019 у справі № 903/390/18, від 21.01.2020 у справі № 916/2982/16, від 07.07.2020 у справі № 914/1002/19).
Суд зазначає, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).
Велика Палата Верховного Суду у постанові по справі № 922/1964/21 від 16.11.2022 зауважує, що неврахування судом умов договору про надання правової допомоги щодо порядку обчислення гонорару не відповідає принципу свободи договору, закріпленому у статті 627 ЦК України.
В сукупності викладеного, суд дійшов висновку, що визначений Позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу відповідає виконаному адвокатом обсягу робіт при розгляді справи, не є завищеним чи таким, що не відповідає складності справи у зв`язку з чим підлягає відшкодуванню у заявленому розмірі.
Пунктом 1 частини 4 статті 129 ГПК України закріплено, що інші судові витрати, у разі задоволення позову покладаються на Відповідача.

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ
Підсумовуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що Позивачем доведено порушення договірного зобов`язання Відповідачем в частині строків оплати товару, що свідчить про обґрунтованість вимог Позивача та підстав для задоволення позову.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на Відповідача.

Kеруючись статтею 74, статтями 76-79, статтею 86, 123, 129, статтями 236-238, статтями 240 та 241 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Алдіба Лімітед» - задовольнити.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Еклерін» (вул. Іоанна Павла ІІ, бкд. 20, м. Київ, 01042; ідентифікаційний код 43255905) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Алдіба Лімітед» (вул. Мала Арнаутська, буд. 66 «А», каб.4, м. Одеса, 65012; ідентифікаційний код 45695748) 801 779 (вісімсот одна тисяча сімсот сімдесят дев`ять) грн 40 коп - основного боргу, 128 284 (сто двадцять вісім тисяч двісті вісімдесят чотири) грн 70 коп - штрафу, 41 890 (сорок одна тисяча вісімсот дев`яносто) грн 23 коп - пені, 13 686 (тринадцять тисяч шістсот вісімдесят шість) грн 37 коп - інфляційних втрат нарахованих за неналежне виконання зобов`язань за договором поставки, 40 000 (сорок тисяч) грн витрат на професійну правничу допомогу та судовий збір – 11 827 (одинадцять тисяч вісімсот двадцять сім) грн 69 коп.
3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення підписано: 26.06.2026
Суддя Антон ПУКАС