МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 травня 2026 р.  	№ 640/17467/20 	
м. Миколаїв
Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Брагар В. С. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу 

за позовом	ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,  	

до відповідача	Міністерство оборони України, просп. Повітряних Сил, 6,м. Київ,03049, просп. Повітряних Сил, 6,м. Київ,03049  	

про	визнання протиправним та скасування п.24 рішення , оформленого протоколом від 20.03.2020 року № 45; зобов`язання вчинити певні дії,	

До Миколаївського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі – позивач) з адміністративним позовом до Міністерства оборони України (далі - відповідач), а якому просить: 
- визнати протиправним та скасувати пункт 24 рішення Міністерства оборони України, оформлене протоколом засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум № 45 від 20.03.2020 року, згідно з яким ОСОБА_1 відмовлено у виплаті одноразової грошової допомоги; 
- зобов`язати відповідача призначити та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу у зв`язку з настанням II групи інвалідності, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані ненавчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на день встановлення інвалідності. 
В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що має право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням II групи інвалідності, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби відповідно до Закону України «Про соціальний статус і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановлено законом для працездатних осіб на день встановлення інвалідності.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.08.2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.
Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог та зазначає, інвалідність позивачу встановлено більше ніж через з місяці (38 років) після звільнення зі строкової військової служби, а тому право на отримання одноразової грошової допомоги за статтею 16 Закону «Про соціальний статус і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у нього відсутнє.
07.04.2025 року суддею Миколаївського окружного адміністративного суду Мельником О.М. ухвалою прийнято справу до провадження. 
Ухвалою від 20.02.2026 року справу прийнято до свого провадження та постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 
Справу розглянуто в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. 
Дослідивши и докази, суд, -
ВСТАНОВИВ:
Позивач проходячи військову службу у Збройних Силах СРСР брав участь у бойових діях в Демократичній Республіці Афганістан в період січня 1981 року по 05 липня 1981 року, з військової служби звільнено 04.02.1982 року.
Відповідно до витягу з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв від 31.07.2019 року № 2122, захворювання колишнього військовослужбовця ОСОБА_1 , ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.
Згідно із довідкою до акта огляду медико - соціальною експертною комісією серії 12 ААБ № 420367 від 12.09.2019 року позивачу встановлено другу групу інвалідності.
Позивач у 2020 році звернувся до відповідача із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із інвалідністю, пов`язаною із виконанням обов`язків військової служби.
Відповідно до витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 20.03.2020 року № 45 у пункті 24, повідомлено, що позивача 04.02.1982 року звільнено із строкової військової служби та 10.09.2019 року під час первинного огляду органами МСЕК визнано особою з інвалідністю ІІ групи внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, внаслідок цієї ж причини, на підставі довідки МСЕК серія ААБ № 420367 від 12.09.2019 року встановно ІІ групу інвалідності. 
Оскільки заявника звільнено з військової служби 04.02.1982 року, а 10.09.2019 року встановлено ІІ групу інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, тобто понад тримісячний термін після звільнення зі строкової військової служби, комісія дійшла висновку про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги.
Позивач, вважаючи відмову відповідача щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги протиправною, звернувся до суду з відповідними позовними вимогами.
Даючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.
Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 41 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25 березня 1992 року № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII) виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом № 2011-XII.
Статтею 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.91 № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII) (у редакції, чинній на час встановлення позивачу II групи інвалідності – 10.09.2019) передбачалося, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю строкової військової служби, військовозобов`язаному або резервісту, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю строкової військової служби, військовозобов`язаному або резервісту при виконанні обов`язків військової служби або служби у військовому резерві, або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби, закінчення зборів, проходження служби у військовому резерві, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження строкової військової служби, цих зборів, служби у військовому резерві; (пункт 6 частини другої статті 16 Закону № 2011-XII).
Згідно із частиною четвертою статті 2 Закону № 2232-XII існують такі види військової служби: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів); військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.
Отже, строкова служба є окремим видом військової служби, що вказує на особливий порядок правового регулювання вказаного виду служби.
Верховний Суд у постанові від 26.06.2018 у справі № 750/5074/17 зауважив, що частина шоста статті 16 Закону № 2232-XII від 25.03.92 № 2232-XII є спеціальною правовою нормою, що містить особливі критерії для встановлення умов виплати одноразової грошової допомоги особам, які проходять строкову військову службу, зокрема:
особливі суб`єкти отримання допомоги - військовослужбовці строкової військової служби;
визначений час настання інвалідності - період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби;
відсутність умови про настання інвалідності після закінчення тримісячного строку після звільнення зі служби.
Аналогічна позиція викладена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 14.07.2021 у справі № 640/23667/19, від 13.01.2022 у справі № 813/2430/18 та від 22.06.2023 у справі № П/320/1189/20.
Отже, для військовослужбовців строкової військової служби встановлено окремий порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги, відповідно до яких обмежено проміжок часу у який, у разі настання інвалідності, виникає право військовослужбовців строкової військової служби на отримання одноразової грошової допомоги і такий проміжок часу визначений періодом проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби.
Пунктом 3 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 (в редакції, яка була чинна на момент встановлення позивачу інвалідності), встановлено, що днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є: у разі встановлення інвалідності - дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії, а у разі повторного огляду та зміни групи інвалідності - дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії про первинне встановлення інвалідності.
За таких обставин, право на отримання одноразової грошової допомоги безпосередньо пов`язане з датою встановлення інвалідності та, відповідно, визначається положенням законодавства, яке було чинним саме на той момент, та встановлювало, зокрема, порядок отримання та розмір такої допомоги.
Позивач проходячи військову службу у Збройних Силах СРСР брав участь у бойових діях в Демократичній Республіці Афганістан в період січня 1981 року по 05 липня 1981 року, з військової служби звільнено 04.02.1982 року. А 10.09.2019 року позивачу було встановлено другу групу інвалідності з причин виконання ним обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії. 
Таким чином, оскільки встановлення позивачу інвалідності у зв`язку з захворюванням, пов`язаним із виконанням обов`язків військової служби, відбулось після спливу тримісячного строку з дня його звільнення з військової служби, у позивача не виникло право на отримання одноразової грошової допомоги.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 07.02.2019 у справі № 127/12061/17, від 12.02.2019 у справі № 816/1458/18, від 15.04.2019 у справі № 2540/2558/18, від 20.05.2019 у справі № 0640/3998/18 та від 25.04.2019 у справі № 806/2508/18.
Як зазначив Верховний Суд у постанові від 23.01.2025 у справі № 380/14731/23, до моменту набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" № 1774-VIII від 06.12.2016 право на одноразову грошову допомогу мали всі військовослужбовці, незалежно від виду проходження військової служби.
Проте з 01.01.2017, після набрання чинності Закону № 1774-VIII, пунктом 6 частини другої статті 16 Закону № 2011-XII для військовослужбовців строкової військової служби встановлено окремий порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги, відповідно до яких обмежено проміжок часу у який у разі настання інвалідності виникає право військовослужбовців строкової військової служби на отримання одноразової грошової допомоги і такий проміжок часу визначений періодом проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби.
У разі встановлення інвалідності в період дії зазначеної редакції статті 16 Закону № 2011-XII після спливу трьох місяців від дня звільнення зі служби, права на отримання вказаної одноразової грошової допомоги у військовослужбовця строкової військової служби не виникає.
Відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, суд вважає, що відповідач у спірних відносинах, приймаючи рішення про відмову у призначенні позивачу одноразової грошової допомоги, діяв на підставі та у спосіб, що передбачені Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та Порядком № 975, відтак відсутні підстави для визнання протиправним рішення відповідача щодо відмови у призначенні позивачу одноразової грошової допомоги, оформленого протоколом Комісії № 45 від 20.03.2020 року. 
Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Оцінивши докази, які є у справі, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що у задоволенні позову необхідно відмовити.
Судові витрати у справі відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 19, 242 - 246, 257-262 КАС України, суд, -
ВИРІШИВ:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Міністерства оборони України (просп. Повітряних Сил, 6,м. Київ,03049, ЄДРПОУ 00034022) про визнання протиправним та скасування п.24 рішення, оформленого протоколом від 20.03.2020 року № 45, зобов`язання вчинити певні дії, відмовити. 

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В. С. Брагар