Провадження № 2-о/641/130/2026 	Справа № 641/4052/26 	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
06 липня 2026 року         м. Харків

Слобідський районний суд міста Харкова в складі:
головуючого - судді Чайка І.В.,
за участю секретаря судового засідання – Шумейко С.О.,
розглянувши в порядку окремого провадження цивільну справу № 641/4052/26 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області про встановлення факту, що має юридичне значення, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, в якій просила встановити факт її проживання разом з її чоловіком – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , з 1992 року по день смерті останнього – ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В обґрунтування поданої заяви ОСОБА_1 зазначила, що вона є вдовою військового пенсіонера ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Заявник проживала разом зі своїм чоловіком ОСОБА_2 у належному йому житловому будинку АДРЕСА_1 , вони мали дуже меплі, близькі стосунки, завжди мали спільний бюджет, разом працювали та влаштовували добробут в житлі, разом вели господарство, купували все необхідне для родини. У заявника та її чоловіка ОСОБА_2 народилося двоє дітей, які на теперішній час утворили свої сім`ї та мешкають окремо. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер, заявник займалась його похованням. На даний час заявник мешкає в будинку, де вони проживали разом з чоловіком. З метою офомлення переходу на пенсію чоловіка, як військового пенсіонера, заявник звернулась до Пенсійного фонду та надала відповідні документи. Для оформлення пенсії як дружини військового пенсіонера заявнику необхідно надати довідку про спільне проживання її з чоловіком за однією адресою. Враховуючи зазначені обставини та неможливість встановити факт спільного проживання заявника та її чоловіка за однією адресою в позасудовому порядку, заявник звернулась до суду з зазначеною вище заявою.
Ухвалою суду від 01.05.2026 заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі.
Заявник та її представник в судовому засіданні підтримали подану заяву та просили її задовольнити.
Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду Україн в Харківській області в судове засідання не з`явилася, в матеріалах справи міститься її заява про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення заяви про встановлення факту, що має юрдиичне значення не заперечувала.
Заслухавши вступне слово заявника та її представника, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Згідно з ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 1 ст. 3, ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи чи інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.
За приписами ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно вимог п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
В порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.
Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтересів інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов, а саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.
Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:
- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них має залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;
- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;
- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);
- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.
З таких же критеріїв виходила Велика Палата Верховного Суду в постановах від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18), від 18 січня 2024 року у справі № 560/17953/21 (провадження № 11-150апп23).
Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту проживання за однією адресою, заявником ОСОБА_1 зазначено, що вона та її чоловік - ОСОБА_2 на день смерті останнього, були зареєстровані за різними адресами, однак спільно проживали в будинку її чоловіка за адресою: АДРЕСА_1 , та що встановлення факту проживання її та чоловіка за однією адресою необхідно для отримання довідки про сумісне проживання з метою подальшого оформлення пенсії як дружини військового пенсіонера.
Частиною першою статті 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.
Положення статті 29 ЦК України не ставлять місце фактичного проживання особи в залежність від місця її реєстрації.
Право на вибір місця проживання закріплено у статті 33 Конституції України, відповідно до якої кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Під місцем постійного проживання розуміється місце, де фізична особа постійно проживає. Тимчасовим місцем проживання є місце перебування фізичної особи, де вона знаходиться тимчасово (під час перебування у відпустці, відрядженні, зокрема у готелі чи у санаторії, тощо).
Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 , 22.11.1975 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , яка після укладення шлюбу взяла прізвище чоловіка « ОСОБА_4 ».
З копії паспорта ОСОБА_1 вбачається, що вона з 09.02.2005 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .
Згідно зі свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
З копій платіжних інструкцій АТ Ощадбанк вбачається, що заявник здійснювала оплату за комунальні послуги за адресою: АДРЕСА_1 – за адресою, що зазначена заявником як адреса проживання її разом з чоловіком ОСОБА_2 .
Також, в судовому засіданні в якості свідків були допитані ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які повідомили, що заявник разом з чоловіком ОСОБА_2 та дітьми постійно мешкали разом за адресою: АДРЕСА_1 . В подальшому діти стали мешкати окремо, а заявник чоловіком продовжили проживати за вказаною адресою, вони мали спільний бюджет, доглядали один за одним, мали теплі стосунки. 
У суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Даних про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним доказам у справі.
Таким чином, в судовому засіданні доведено, що встановлення вказаного факту має для ОСОБА_1 юридичне значення, оскільки від цього залежить виникнення та зміна майнових та немайнових прав останньої, так як у неї виникне можливість підтвердження факту постійного проживання з її чоловіком – ОСОБА_2 за однією адресою та подальше оформлення нею пенсії як дружини військового пенсіонера.
Досліджені в процесі розгляду справи докази повністю узгоджуються з заявою ОСОБА_1 , поясненнями її представника в судовому засіданні, поясненнями свідків і є такими, що дозволяють встановити вказаний факт.
Таким чином, на підставі викладеного, суд вважає за можливе встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 разом з її чоловіком – ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , з 1992 року та по день смерті останнього, та відповідно приходить до висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 .
Керуючись ст. 293, 315 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:
Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області про встановлення факту, що має юридичне значення – задовольнити.
Встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за однією адресою: АДРЕСА_1 , з 1992 року по день смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 .
Заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, код ЄДРПОУ 14099344, м. Харків, м-н Свободи, Держпром, 4 під`їзд, 5 поверх.

Суддя І.В.Чайка