ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
12.06.2026	Справа № 910/3957/26	

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Ломаки В.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи
за позовом Акціонерного товариства "Гарантований покупець"
до Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"
про стягнення 642 159,84 грн.,

Без виклику (повідомлення) представників сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Державне підприємство "Гарантований покупець" (далі - позивач, Підприємство) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (далі - відповідач, Компанія) 3 % річних у загальному розмірі 642 159,84 грн., нарахованих внаслідок порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань з оплати поставленої позивачем електричної енергії за договором про надання послуг із забезпечення доступності електричної енергії для побутових споживачів гарантованим покупцем від 15.09.2021 року № 2293/01/21/77-150-08-21-00393 (далі - Договір).
Ухвалою від 09.04.2026 року господарський суд міста Києва відкрив провадження у справі № 910/3957/26 та вирішив здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
22.04.2026 року через систему "Електронний суд" надійшло клопотання Компанії від 22.04.2026 року, в якому остання просила суд здійснювати розгляд справи № 910/3957/26 за правилами загального позовного провадження, посилаючись на те, що дана справа не є малозначною, вирішення спору потребує аналізу значного обсягу нормативно-правових актів, а правовідносини, що виникли між сторонами, є вузькогалузевими та мають специфічне правове регулювання.
Ухвалою від 23.04.2026 року господарський суд міста Києва залишив без задоволення вищенаведене клопотання Компанії від 22.04.2026 року про здійснення розгляду справи № 910/3957/26 за правилами загального позовного провадження.
23.04.2026 року через систему "Електронний суд" надійшов відзив Компанії від 23.04.2026 року, в якому остання заперечила проти задоволення вимог позивача щодо стягнення заявлених Підприємством сум 3 % річних, нарахованих на заборгованість за вересень та жовтень 2024 року. Разом із тим, відповідач не заперечував проти здійсненого Підприємством розрахунку сум 3 % річних за серпень 2024 року та листопад 2024 року, у зв`язку із чим, просив суд на підстав приписів статті 7 Закону України "Про судовий збір" та статті 130 Господарського процесуального кодексу України вирішити питання про розподіл судових витрат, з урахуванням часткового визнання відповідачем означених позовних вимог.
24.04.2026 року через систему "Електронний суд" надійшло клопотання позивача від 24.04.2026 року, в якому останній просив суд замінити сторону в справі - Підприємство на його правонаступника - Акціонерне товариство "Гарантований покупець" (далі - Товариство), у зв`язку з перетворенням цієї юридичної особи.
27.04.2026 року через систему "Електронний суд" надійшла відповідь позивача від 27.04.2026 року на відзив на позовну заяву, в якій останній вказав, що за умовами Договору відповідач зобов`язаний оплачувати позивачу саме прогнозну вартість послуги у визначені Договором терміни. Оскільки за результатами вересня 2024 року між сторонами 30.09.2024 року був підписаний Акт № 09/24 приймання-передачі послуг, згідно з яким фактична вартість послуги була меншою, аніж її прогнозна вартість, позивач відповідно до листа від 16.10.2024 року № 52/5580 здійснив перенесення переплати за вересень 2024 року в розмірі 375 166 299,41 грн. в оплату послуги за жовтень 2024 року, дотримавшись таким чином вимог пункту 2.8 Договору.
Щодо нарахування компенсаційних виплати за прострочення оплати послуги за жовтень 2024 року позивач вказав, що Акт від 31.10.2024 року № 10/24 приймання-передачі послуг із забезпечення доступності електричної енергії для побутових споживачів до Договору підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками цих підприємств, не містить жодних виправлень чи застережень, та містить реквізит документа - дату його складення та підписання, а саме - 31.10.2024 року. При цьому, позивач звернув увагу на те, що оплата фактичної вартості послуги не обумовлена датою одержання відповідачем Акту приймання-передачі послуг.
04.05.2026 року через систему "Електронний суд" надійшли заперечення відповідача від 04.05.2026 року, в яких останній навів додаткові мотиви на спростування обґрунтованості вимог позивача в частині стягнення 3 % річних, нарахованих на суми заборгованості за вересень та жовтень 2024 року.
Інших заяв чи клопотань від сторін до суду не надходило.
Слід зазначити, що ухвалою від 12.06.2026 року господарський суд міста Києва задовольнив заяву Товариства від 24.04.2026 року та замінив позивача у справі - Підприємство на його правонаступника - Товариство.
Частиною 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.
При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення (частина 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України).
Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:
15.09.2021 року між Державним підприємством "Гарантований покупець" (далі - постачальник, правонаступником якого є Товариство) та Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (далі - замовник, правонаступником якого є Компанія) був укладений Договір, за умовами якого постачальник зобов`язався надавати замовнику послуги із забезпечення доступності електричної енергії для побутових споживачів (послуги), а замовник зобов`язався отримувати надані постачальником послуги та оплачувати їх вартість на умовах та в порядку, визначеному цим Договором та Положенням про покладення спеціальних обов`язків на учасників ринку електричної енергії для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.06.2019 року № 483, зі змінами (далі - Положення).
Означений правочин підписаний уповноваженими представниками його сторін та скріплений відбитками печаток цих суб`єктів господарювання.
Згідно з пунктом 2.1 Договору загальна вартість послуг за цим Договором визначається як сумарна вартість послуг, які надаються постачальником кожного розрахункового періоду протягом строку дії цього Договору, крім того - податок на додану вартість. Розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць.
У пунктах 2.2, 2.3 Договору його сторони погодили, що до 12-го числа місяця, що передує розрахунковому періоду, замовник надсилає на електронну адресу постачальника інформацію щодо прогнозної граничної вартості послуги на розрахунковий місяць за формою, наведеною у Додатку № 1 до цього Договору, в електронному вигляді з накладенням кваліфікованого електронного підпису з подальшим надсиланням на поштову адресу по одному примірнику оригіналу.
Постачальник на підставі отриманої від виробників зведеної інформації розраховує прогнозну вартість послуги для замовника відповідно до Додатка № 6 до Положення.
Відповідно до пунктів 2.4, 2.5 Договору до 18-го числа місяця, що передує розрахунковому періоду, постачальник надсилає на електронні адреси замовника інформацію щодо прогнозної вартості послуги та її розподілу за сумами платежів за формою, наведеною у Додатку № 2 до цього Договору. 
До 10-го числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, замовник надсилає на електронну адресу постачальника інформацію щодо фактичної граничної вартості послуги за розрахунковий період за формою, наведеною у Додатку № 1 до цього Договору, в електронному вигляді з накладенням кваліфікованого електронного підпису з подальшим надсиланням на поштову адресу у паперовому вигляді.
За умовами пунктів 2.6, 2.7 цієї угоди постачальник на підставі отриманої від виробників зведеної інформації розраховує фактичну вартість послуги для замовника відповідно до Додатка № 6 Положення. Фактична вартість послуг у розрахунковому періоді розраховується відповідно до Додатка № 6 до Положення щомісяця до 11-го числа місяця, наступного за розрахунковим періодом.
Пунктом 2.8 Договору визначено, що оплата постачальнику вартості послуг здійснюється замовником шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника таким чином:
- перший платіж - за чотири банківські дні до початку розрахункового періоду в обсязі 20 відсотків прогнозної вартості послуг (з податком на додану вартість);
- другий платіж - до 2 (включно) числа розрахункового періоду в обсязі 20 відсотків прогнозної вартості послуг (з податком на додану вартість);
- третій платіж - до 8 (включно) числа розрахункового періоду в обсязі 20 відсотків прогнозної вартості послуг (з податком на додану вартість);
- четвертий платіж - до 14 (включно) числа розрахункового періоду в обсязі 20 відсотків прогнозної вартості послуг (з податком на додану вартість);
- п`ятий платіж - до 20 (включно) числа розрахункового періоду в обсязі 20 відсотків прогнозної вартості послуг (з податком на додану вартість);
- шостий платіж - до 13 (включно) числа місяця, що настає за розрахунковим періодом у розмірі, який визначається як різниця між вартістю послуг (з податком на додану вартість) за розрахунковий період, відповідно до акта приймання-передачі послуг за розрахунковий період за формою, наведеною у Додатку № 3, та сумою перших п`ятьох платежів.
Якщо сумарна сплата замовником постачальнику прогнозної вартості за розрахунковий період (сума перших п`яти платежів) перевищує вартість послуги, що зазначена в акті приймання-передачі послуг, постачальник здійснює повернення замовнику різниці до 16-го (включно) числа місяця, що настає за розрахунковим періодом.
За письмовою згодою сторін таке перевищення суми перших п`яти платежів над вартістю послуги, що зазначена в акті приймання-передачі послуг, може бути зараховано як оплата вартості послуги постачальника за інший погоджений період.
У разі, якщо дата платежу припадає на вихідний/святковий день, такий платіж здійснюється в робочий день, що передує вихідному/святковому дню.
Відповідно до пункту 2.9 Договору факт надання та отримання послуг підтверджується актом приймання - передачі послуг за формою згідно з Додатком № 3 до цього Договору.
Постачальник надсилає не пізніше 11 числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, замовнику з накладенням кваліфікованого електронного підпису уповноваженої особи акт приймання-передачі послуг, складений на підставі фактичних даних та розрахунку відповідно до пунктів 2.5 і 2.6 цього Договору. Замовник зобов`язаний підписати акт приймання-передачі послуг кваліфікованим електронним підписом уповноваженої особи протягом двох робочих днів з дня отримання акта. Постачальник надсилає не пізніше 12-го числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, замовнику поштою або передає через уповноваженого представника постачальника два примірники підписаних із своє сторони акта приймання-передачі послуг. Замовник протягом трьох робочих днів після отримання оригіналів акта підписує їх та повертає один оригінал на адресу постачальника.
Пунктами 3.2 та 3.3 Договору постачальнику гарантовано право своєчасно та у повному обсязі отримувати оплату вартості послуг та покладено на замовника обов`язок своєчасно та у повному обсязі оплачувати гарантованому покупцю вартість послуг у порядку пункту 2.8 Договору.
Згідно з пунктом 8.1 Договору (з урахуванням Додаткової угоди від 28.10.2025 року № 4983/04/25/13 до нього) останній набирає чинності з моменту його підписання та діє до 30.04.2026 року. У частині виконання фінансових зобов`язань Договір діє до їх повного виконання.
З матеріалів справи вбачається, що згідно з надісланою постачальником на виконання пункту 2.4 Договору на електронні адреси замовника інформацією щодо прогнозної вартості послуги та її розподілу за сумами платежів за формою, наведеною у Додатку № 2 до цього Договору, прогнозована сума цієї електроенергії фактично складала:
- за серпень 2024 року - 10 432 617 363,82 грн. (перший платіж у розмірі 2 086 523 472,76 грн. - до 26.07.2024 року; другий платіж у розмірі 2 086 523 472,76 грн. - до 02.08.2024 року; третій платіж у розмірі 2 086 523 472,76 грн. - до 08.08.2024 року; четвертий платіж у розмірі 2 086 523 472,76 грн. - до 14.08.2024 року; п`ятий платіж у розмірі 2 086 523 472,78 грн. - до 20.08.2024 року);
- за вересень 2024 року - 11 324 957 459,53 грн. (перший платіж у розмірі 2 264 991 491,91 грн. - до 27.08.2024 року; другий платіж у розмірі 2 264 991 491,91 грн. - до 02.09.2024 року; третій платіж у розмірі 2 264 991 491,91 грн. - до 06.09.2024 року; четвертий платіж у розмірі 2 264 991 491,91 грн. - до 13.09.2024 року; п`ятий платіж у розмірі 2 264 991 491,89 грн. - до 20.09.2024 року);
- за жовтень 2024 року - 12 571 027 112,33 грн. (перший платіж у розмірі 2 514 205 422,47 грн. - до 26.09.2024 року; другий платіж у розмірі 2 514 205 422,47 грн. - до 02.10.2024 року; третій платіж у розмірі 2 514 205 422,47 грн. - до 08.10.2024 року; четвертий платіж у розмірі 2 514 205 422,47 грн. - до 14.10.2024 року; п`ятий платіж у розмірі 2 514 205 422,47 грн. - до 18.10.2024 року);
- за листопад 2024 року - 13 554 145 519,90 грн. (перший платіж у розмірі 2 710 829 103,98 грн. - до 25.10.2024 року; другий платіж у розмірі 2 710 829 103,98 грн. - до 01.11.2024 року; третій платіж у розмірі 2 710 829 103,98 грн. - до 08.11.2024 року; четвертий платіж у розмірі 2 710 829 103,98 грн. - до 14.11.2024 року; п`ятий платіж у розмірі 2 710 829 103,98 грн. - до 20.11.2024 року).
Судом встановлено, що на виконання умов Договору сторони склали та підписали наступні акти приймання-передачі послуг із забезпечення доступності електричної енергії для побутових споживачів: 
- від 31.08.2024 року № 08/24 на фактичну суму 9 881 972 423,53 грн. (з ПДВ),
- від 30.09.2024 року № 09/24 на фактичну суму 10 949 791 160,12 грн. (з ПДВ),
- від 31.10.2024 року № 10/24 на фактичну суму 13 239 236 009,92 грн. (з ПДВ),
- від 30.11.2024 року № 11/24 на фактичну суму 13 772 746 799,48 грн. (з ПДВ).
Із системного аналізу умов укладеного між сторонами Договору вбачається, що наведені контрагенти досягли згоди щодо порядку оплати послуг за Договором декількома етапами, частина з яких здійснювалась до моменту підписання сторонами акту приймання передачі за відповідний місяць, виходячи із прогнозованої вартості. 
З матеріалів справи також вбачається, що Компанія зверталася до Товариства з проханнями врахувати суму переплати у розмірі 625 545 932,00 грн. як оплату послуги за серпень 2024 року; суму переплати у розмірі 550 644 940,29 грн. як оплату послуги за вересень 2024 року; суму переплати у розмірі 375 166 299,41 грн. як оплату послуги за жовтень 2024 року.
Обґрунтовуючи пред`явлені у даній справі вимоги, Товариство посилалося на несвоєчасне виконання Компанією покладених на неї Договором грошових зобов`язань щодо оплати вартості вищенаведених послуг протягом серпня-листопада 2024 року, у зв`язку із чим позивач нарахував та заявив до стягнення з відповідача 3 % річних у загальному розмірі 642 159,84 грн., звернувшись до господарського суду міста Києва з даним позовом.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства підлягають задоволенню, виходячи з такого.
Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
В силу положень статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно з положеннями статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Аналогічні положення містить частина 1 статті 193 Господарського кодексу України (чинного на час виникнення спірних правовідносин).
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).
Разом із тим, судом встановлено, що всупереч умовам Договору Компанія несвоєчасне виконувала покладені на неї грошові зобов`язання щодо оплати вартості відповідних послуг протягом серпня-листопада 2024 року, у зв`язку із чим позивач нарахував та заявив до стягнення з відповідача 3 % річних у загальному розмірі 642 159,84 грн., з яких: 
- 513 079,53 грн. - 3 % річних, нараховані у період з 27.07.2024 року по 29.07.2024 року за прострочення оплати послуги за серпень 2024 року в розмірі 2 086 523 472,76 грн., 
- 38 472,81 грн. - 3 % річних, нараховані у період з 21.09.2024 року по 23.09.2024 року за прострочення п`ятого етапу оплати послуги за вересень 2024 року в розмірі 156 456 047,47 грн., 
- 54 771,22 грн. - 3 % річних, нараховані за 14.11.2024 року за прострочення шостого етапу оплати послуги за жовтень 2024 року в розмірі 668 208 897,59 грн., 
- 35 836,28 грн. - 3 % річних, нараховані у період з 14.12.2024 року по 15.12.2024 року за прострочення оплати послуги за листопад 2024 року в розмірі 218 601 279,58 грн.
Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Таким чином, законом установлено обов`язок боржника у разі прострочення виконання грошового зобов`язання сплатити на вимогу кредитора суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних за весь час прострочення виконання зобов`язання.
Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у виді трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Отже, у розумінні положень наведеної норми позивач як кредитор, вправі вимагати стягнення у судовому порядку сум процентів річних до повного виконання грошового зобов`язання.
Разом із тим, суд зазначає, що проценти річні, сплату яких передбачено частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, не є штрафними санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора за весь час прострочення в їх сплаті.
З матеріалів справи вбачається та сторонами не заперечувалося, що відповідно до пункту 2.8. Договору розмір часткових платежів за послуги вересня 2024 року становив 2 264 991 491,91 грн., а платіж за п`ятий етап оплати послуги мав бути здійснений Компанією до 20.09.2024 року (включно) у розмірі 1 714 346 551,60 грн. (з урахуванням перенесення переплати за серпень 2024 року в розмірі 550 644 940,29 грн.: 2 264 991 491,91 грн. - 550 644 940,29 грн. = 1 714 346 551,60 грн.).
Суд встановив, що відповідач згідно з платіжною інструкцією від 20.09.2024 року № 1212 сплатив на користь постачальника грошові кошти у розмірі 1 557 890 504,13 грн., тоді як решта належного до сплати платежу за п`ятий етап оплати послуги у вересні 2024 року на суму 156 456 047,47 грн. була перерахована Компанією на користь Товариства 24.09.2024 року на підставі платіжної інструкції від 24.09.2024 року № 1222.
Заперечуючи проти задоволення вимог Товариства про стягнення з Компанії 38 472,81 грн. 3 % річних, нарахованих у період з 21.09.2024 року по 23.09.2024 року за прострочення п`ятого етапу оплати послуги за вересень 2024 року в розмірі 156 456 047,47 грн., відповідач посилався на те, що прогнозована вартість послуги за вересень 2024 року складала 11 324 957 459,53 грн., а розмір часткових платежів відповідно до пункту 2.8 Договору становив 2 264 991 491,91 грн. Платіж за п`ятий етап оплати послуги мав бути здійснений до 20.09.2024 року (включно) у розмірі 1 714 346 551,60 грн. (з урахуванням перенесення переплати за серпень 2024 року в сумі 550 644 940,29 грн). 
Разом із тим, відповідно до акту приймання-передачі послуг із забезпечення доступності електричної енергії для побутових споживачів від 30.09.2024 року № 09/24 до Договору загальна вартість послуги (фактична вартість) за вересень 2024 року склала 10 949 791 160,12 грн. Враховуючи те, що фактична вартість послуги за вересень 2024 року на 375 166 299,41 грн. перевищила її прогнозну вартість (11 324 957 459,53 - 10 949 791 160,12), вказана переплата відповідно до Договору підлягала поверненню Підприємством на користь Компанії, а відповідно до звичаїв ділового обороту, що склалися між сторонами, відповідні переплати за взаємною згодою переносяться в оплату послуги за наступний місяць. Листом від 16.10.2024 року № 52/5580 (у відповідь на лист Компанії) Підприємство перенесло переплату за вересень у розмірі 375 166 299,41 грн. в оплату послуги за жовтень 2024 року. Таким чином, у сумі, належній до сплати за п`ятий етап оплати послуги (1 714 346 551,60 грн.) врахована переплата у сумі 375 166 299,41 грн., і, відповідно сума, яку позивач вважає простроченою (156 456 047,47 грн.) є складовою суми за п`ятий етап, в якій враховано переплату. Відповідач вказував, що на час подання Підприємством даного позову в нього були наявні акти приймання-передачі послуг, а відтак позивачу була відома фактична вартість послуги за вересень 2024 року, що свідчить про недобросовісність позивача при нарахуванні відповідної суми 3 % річних у розмірі 38 472,81 грн.
Разом із тим, наведені заперечення не беруться судом до уваги, оскільки перенесення Підприємством переплати за вересень у розмірі 375 166 299,41 грн. в оплату послуги за жовтень 2024 року, що відображено у листі від 16.10.2024 року № 52/5580, було здійснене вже після допущення Компанією прострочення відповідного платежу, яке мало місце у період з 21.09.2024 року по 23.09.2024 року. Більше того, нарахування позивачем 3 % річних у розмірі 38 472,81 грн. було здійснене саме за несвоєчасне виконання Компанією сплати за п`ятий етап оплати послуги вересня 2024 року, який згідно з положеннями Договору здійснюється до 20 (включно) числа розрахункового періоду в обсязі 20 відсотків саме від прогнозної вартості послуг (з податком на додану вартість), а відтак у даному випадку обізнаність позивача на час подання даного позову до суду щодо фактичної вартості послуги за вересень 2024 року правового значення не має.
Твердження Компанії про те, що відповідно до звичаїв ділового обороту, які склалися між сторонами, відповідні переплати за взаємною згодою переносяться в оплату послуги за наступний місяць, також не свідчать про вчасне виконання Компанією зобов`язань зі сплати за п`ятий етап оплати послуги вересня 2024 року. Більше того, умови пункту 2.8 Договору щодо того, що за письмовою згодою сторін відповідне перевищення суми перших п`яти платежів над вартістю послуги, що зазначена в акті приймання-передачі послуг, може бути зараховано (а не зараховується в обов`язковому порядку) як оплата вартості послуги постачальника за інший погоджений період, були включені до цього правочину лише на підставі Додаткової угоди № 11/203/04/25, підписаної сторонами 30.01.2025 року, тобто зі спливом тривалого часу після виникнення спірних правовідносин. Разом із тим, ця додаткова угода ретроспективної дії не має.
Відповідач також вказував, що 23.09.2024 року Міністерство енергетики України видало наказ від 23.09.2024 року № 363 "Про розрахунки на ринку електричної енергії" (далі - Наказ № 363), згідно з яким погодилося з пропозиціями Підприємства та Компанії щодо застосування рекомендованого алгоритму розрахунків між сторонами у справі, що додається, а також на часткову заміну наказу Міністерства енергетики України від 21.03.2022 року № 132 "Про забезпечення купівлі-продажу електричної енергії постачальниками універсальних послуг в особливий період" рекомендувало Компанії та Підприємству здійснити розрахунки за серпень та вересень 2024 року відповідно до рекомендованого алгоритму розрахунків. У той же час, відповідно до наведеного алгоритму розрахунків (який є додатком до Наказу № 363) Компанії рекомендовано спрямовувати кошти до Підприємства в оплату вартості послуги із забезпечення доступності електричної енергії для побутових споживачів гарантованим покупцем за вересень 2024 року в сумі 156 456 047,47 грн., у тому числі ПДВ, а Підприємству протягом одного робочого дня наведені отримані від Компанії спрямувати в оплату заборгованості за реалізовану електричну енергію відповідно до договору купівлі-продажу електричної енергії від 05.04.2022 року № 579/02/22/65-150-SD22-00559 з метою забезпечення доступності електричної енергії для побутових споживачів за серпень 2024 року. 
Відтак, сторони узгодили алгоритм взаєморозрахунків за договорами за відповідні місяці, зокрема за вересень 2024 року, на конкретну суму - 156 456 047,47 грн., та внесли Міністерству енергетики України відповідні пропозиції, які в результаті були схвалені та затверджені останнім у Наказі № 363. У той же час, оплата відповідачем вартості відповідної послуги була здійснена на наступний день після прийняття Наказу № 363, тобто 24.09.2024 року. 
Проте суд зазначає, що наведені заперечення також не свідчать про необґрунтованість вимог Товариства про стягнення з Компанії 3 % річних у розмірі 38 472,81 грн., оскільки вищенаведений Наказ № 363 носить рекомендаційний характер та не вносить змін в укладений сторонами Договір (у тому числі в частині проведення взаєморозрахунків між сторонами). Більше того, наведений наказ був прийнятий Міністерством енергетики України вже після настання прострочення Компанією сплати за п`ятий етап оплати послуги вересня 2024 року.
Заперечуючи проти задоволення вимог Товариства про стягнення суми 3 % річних у розмірі 54 771,22 грн., нарахованої за 14.11.2024 року внаслідок несвоєчасної оплати шостого етапу оплати послуги за жовтень 2024 року, Компанія вказувала таке.
Відповідно до пункту 2.8 Договору шостий платіж здійснюється до 13 (включно) числа місяця, що настає за розрахунковим періодом у розмірі, який визначається як різниця між вартістю послуг (з податком на додану вартість) за розрахунковий період, відповідно до акту приймання-передачі послуг за розрахунковий період за формою, наведеною у додатку 3, та сумою перших п`ятьох платежів. 
Прогнозна вартість послуги за жовтень 2024 року склала 12 571 027 112,33 грн., а розмір часткових платежів відповідно до пункту 2.8 Договору становив 2 514 205 422,47 грн. (1-4 платіж) та 2 139 039 123,04 грн. (п`ятий платіж, з урахуванням переплати за вересень 2024 року в розмірі 375 166 299,41 грн.). Відповідно до акту приймання-передачі послуг із забезпечення доступності електричної енергії для побутових споживачів від 31.10.2024 року № 10/24 загальна вартість послуги за жовтень 2024 року (фактична вартість послуги) склала 13 239 236 009,92 грн. З урахуванням наведеного, на виконання умов пункту 2.8 Договору відповідач повинен був здійснити доплату в розмірі 668 208 897,59 грн. у строк до 13.11.2024 року (включно). Проте, така доплата фактично була здійснена Компанією 15.11.2024 року.
Водночас, у даному випадку, на переконання відповідача, факт прострочення і вина Компанії у порушенні порядку оплати відсутні з огляду на прострочення кредитора. Так, відповідно до пункту 2.9 Договору постачальник надсилає не пізніше 11 числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, замовнику з накладенням кваліфікованого електронного підпису уповноваженої особи акт приймання-передачі послуг (далі - Акт), складений на підставі фактичних даних та розрахунку відповідно до пунктів 2.5 і 2.6 цього Договору. Замовник зобов`язаний підписати Акт кваліфікованим електронним підписом уповноваженої особи протягом двох робочих днів з дня отримання акта. Оскільки акт приймання-передачі послуги за жовтень 2024 року мав бути надісланий позивачем Компанії не пізніше 11.11.2024 року, проте фактично надійшов на адресу відповідача лише 13.11.2024 року, Компанія була позбавлена можливості здійснити оплату відповідного платежу в установлений строк. Так, відповідач здійснив підписання акту та оплату 668 208 897,59 грн. 15.11.2024 року, тобто відповідно до пункту 2.9 Договору, що свідчить про безпідставність здійснених Підприємством нарахувань суми 3 % річних за прострочення оплати послуги за жовтень 2024 року.
Однак, такі заперечення також не беруться судом до уваги з огляду, зокрема, на недоведеність Компанією неможливості виконання нею відповідного обов`язку з оплати шостого етапу оплати послуги за жовтень 2024 року, у тому числі 13.11.2024 року (безпосередньо після отримання акту приймання-передачі послуги за жовтень 2024 року), тоді як умовами Договору строк виконання грошового обов`язку замовника безпосередньо не пов`язується з датою отримання від постачальника відповідних первинних документів та прямо встановлений у пункті 2.8 цього правочину.
Оскільки заявлені позивачем до стягнення суми 3 % річних у загальному розмірі 93 244,03 грн., нарахованих за прострочення п`ятого етапу оплати послуги за вересень 2024 року та шостого етапу оплати послуги за жовтень 2024 року, а також і суми 3 % річних у розмірі 513 079,53 грн. та у розмірі 35 836,28 грн., нарахованих за прострочення оплати послуги за серпень 2024 року та листопад 2024 року, є арифметично правильними та відповідають приписам чинного законодавства, тоді як відповідачем необґрунтованості відповідного розрахунку Товариства доведено не було, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідача цих компенсаційних виплат у вищевказаному розмірі.
Згідно з частиною 2 статті 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.
Вказані положення означають, що закон встановлює рівні можливості сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює будь-який тиск однієї сторони на іншу, ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов`язки.
Згідно з частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
За змістом статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 77 Господарського процесуального кодексу України).
За умовами статті 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Зважаючи на викладене, вимоги Товариства у даній справі підлягають задоволенню.
Також, як було зазначено вище, у відзиві на позовну заяву від 23.04.2026 року відповідач не заперечував проти здійсненого позивачем розрахунку сум 3 % річних за серпень 2024 року та листопад 2024 року та визнав відповідні позовні вимоги про стягнення з нього 3 % річних у загальному розмірі 548 915,81 грн., у зв`язку із чим, просив суд на підставі приписів статті 7 Закону України "Про судовий збір" та статті 130 Господарського процесуального кодексу України вирішити питання про розподіл судових витрат, з урахуванням часткового визнання відповідачем означених позовних вимог.
За умовами частини 1 статті 130 Господарського процесуального кодексу України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Згідно з частиною 3 статті 7 Закону України "Про судовий збір" у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про повернення позивачу з Державного бюджету України 3 293,50 грн., що складає суму 50 відсотків судового збору, що підлягав сплаті при поданні позову за вимогою щодо стягнення з Компанії 3 % річних у розмірі 548 915,81 грн.
При цьому, зважаючи на задоволення позовних вимог Товариства, в силу статті 129 Господарського процесуального кодексу України в іншій частині судовий збір судом покладається на Компанію.
Керуючись статтями 13, 73, 74, 76-80, 86, 129, 232, 236-242, 252 Господарського процесуального кодексу України, статтею 7 Закону України "Про судовий збір" господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:
1. Позов задовольнити.
2. Стягнути з Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, місто Київ, вулиця Назарівська, будинок 3; код ЄДРПОУ 24584661) на користь Акціонерного товариства "Гарантований покупець" (01032, місто Київ, вулиця Симона Петлюри, будинок 27; код ЄДРПОУ 43068454) 642 159 (шістсот сорок дві тисячі сто п`ятдесят дев`ять) грн. 84 коп. 3 % річних та 4 412 (чотири тисячі чотириста дванадцять) грн. 42 коп. витрат по сплаті судового збору.
3. Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.
4. Повернути Акціонерному товариству "Гарантований покупець" (01032, місто Київ, вулиця Симона Петлюри, будинок 27; код ЄДРПОУ 43068454) з Державного бюджету України судовий збір в сумі 3 293 (три тисячі двісті дев`яносто три) грн. 50 коп., сплачений на підставі платіжної інструкції від 02.04.2026 року № 349 (#2212849849301) на загальну суму 7 705,92 грн.
5. Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
6. Згідно з частиною 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 12.06.2026 року. 

Суддя  В.С. Ломака