Справа №: 343/481/25 
Провадження №: 2/343/13/26 

Р І Ш Е Н Н Я
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 травня 2026 року м.Долина 

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:
головуючого судді – Тураша В. А.,
секретаря – Лукань О.З.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області в порядку загального позовного провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту постійного не проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 , звернувшись 10.03.2025 в Долинський районний суд Івано-Франківської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про встановлення факту постійного не проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, просить ухвалити рішення, яким:
встановити факт постійного не проживання відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у квартирі АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини після смерті спадкодавця ОСОБА_3 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 та після смерті спадкодавця ОСОБА_4 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Свої вимоги мотивує тим, що її батьками були - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу, її батьки 17.06.1967 зареєстрували шлюб у виконкомі Новичківської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області. Мати до одруження носила прізвище « ОСОБА_7 ». Батьки її померли.
У її мами ОСОБА_8 була рідна сестра ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка 09.02.1968 уклала шлюб із ОСОБА_10 . Їх шлюб був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області. Після одруження ОСОБА_9 взяла прізвище чоловіка « ОСОБА_11 ».
У спільному житті у них народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який 30.06.1987 уклав шлюб із ОСОБА_12 , яка після одруження взяла прізвище чоловіка " ОСОБА_11 ".
У цьому шлюбі у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_2 , батьками якого згідно витягу із Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 00049260414 від 6.02.2025 записані: ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .
Згідно з витягом про реєстрацію осіб, у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_3 з 23.09.2016 по 07.07.2021, ОСОБА_4 з 14.03.2003 по 31.10.2023, ОСОБА_2 з 8.11.2016 року і по даний час.
ОСОБА_4 , його дружина ОСОБА_3 та син ОСОБА_2 , проживали у квартирі АДРЕСА_1 , вказана квартира була приватизована.
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 , помер, про що свідчить повторне свідоцтво про його смерть серії НОМЕР_1 від 06.02.2025 . 
Його дружина ОСОБА_3 померла раніше - 07 (06).07.2021 , проте Долинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Калуському районі на адвокатський запит відмовив у видачі свідоцтва про смерть ОСОБА_3 , так як відсутній родинний зв`язок між нею та ОСОБА_3 - вони не є родичами.
ОСОБА_2 приблизно 10-12 років тому назад , не знявшись з реєстрації у квартирі АДРЕСА_1 , виїхав на постійне місце проживання у російську федерацію, де разом зі своєю сім`єю і проживає дотепер. Конкретно місце його проживання невідоме.
Після смерті ОСОБА_3 спадщину , як спадкоємець першої черги , прийняв її чоловік ОСОБА_4 . Він проживав одиноко у своїй квартирі та помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . За життя він не склав заповіту на випадок своєї смерті.
Ст. 1220 ЦК України зазначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, а часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.
Оскільки вона є спадкоємцем третьої черги за законом, то за її заявою Долинською державною нотаріальною конторою 11.05.2024 заведена спадкова справа після смерті ОСОБА_4 . 
Проте листом завідувача Долинською державною нотаріальною конторою від 20.11.2024 , її повідомлено, що згідно ст. 1263 та п. 4 ст. 1266 ЦК України вона є спадкоємцем третьої черги після смерті ОСОБА_4 .
Згідно ч. 2 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що спадщину прийняв, якщо протягом строку встановленого ст. 1270 ЦК України він не заявив про відмову від неї. 
Також зазначено, що згідно довідки Долинської міської ради від 13.05.2024, на день смерті ОСОБА_4 значиться зареєстрований і ОСОБА_2 . Проте вона може бути закликана до спадкування у разі подання документів,які свідчать про не прийняття спадщини спадкоємцями 1-4 черги.
Враховуючи, що ОСОБА_2 більше 10 років проживає у російській федерації, на час смерті батьків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 постійно з ними у квартирі не проживав , у строк до 6 місяців після їх смерті не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини , а тому є підстави встановити факт постійного не проживання його із спадкодавцями на час відкриття спадщини та втрати права на спадщину (а.с.1-2).
Заочним рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 09.06.2025 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту постійного не проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини – задоволено.
Ухвалено:
Встановити факт, постійного не проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , на час відкриття спадщини по АДРЕСА_2 (а.с.93-96).
Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 03.12.2025 – заяву представника відповідача ОСОБА_2 – адвоката Кобилинець Тетяни Василівни про перегляд заочного рішення суду - задоволено.
Постановлено:
Поновити строк на подачу заяви про перегляд заочного рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 09 червня 2025 року у справі №343/481/25.
Скасувати заочне рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 09 червня 2025 року по справі №343/481/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту постійного не проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Розгляд справи здійснити за правилами загального позовного провадження.
Призначити підготовче судове засідання у приміщенні Долинського районного суду Івано-Франківської області, м.Долина вул. Обліски 115, Івано-Франківської області на 22 грудня 2025 року в 09.45 год. з викликом сторін по справі.
Визначити відповідачу п?ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. 
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України, одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, копія відзиву та доданих до нього документів відповідач зобов"язаний надіслати іншим учасникам справи. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК України).
Роз`яснити відповідачу, що згідно ст. 193 ЦПК України, він має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву(а.с.167-169).
Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 21.01.2026 закрито підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту постійного не проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини та призначити справу до судового розгляду по суті (а.с.26)
Позивачка ОСОБА_1 в судові засідання не з`явилась, причини своєї неявки не повідомила, хоч про час та місце їх проведення була належним чином повідомлена судом.
Представник позивачки ОСОБА_1 – адвокат Дуткевич М.В. (ордер серії АТ №1049472 а.с.8) в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному об`ємі, з підстав викладених у позовній заяві. Просив позов задоволити, та ухвалити рішення, яким встановити факт постійного не проживання відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у квартирі АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини після смерті спадкодавця ОСОБА_3 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 та після смерті спадкодавця ОСОБА_4 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_3 . Додатково пояснив, що відповідач у справі ОСОБА_2 в 2016 році виїхав в російську федерацію і з того часу там офіційно проживав та проживає, там у нього є дружина та дитина, які є громадянами російської федерації. Заяви про прийняття спадщини, у встановлені Законом терміни, після смерті батька - ОСОБА_4 до нотаріальної контори, він не подав. З батьками на час їх смерті , ОСОБА_2 , не проживав.
Відповідач ОСОБА_2 в судові засідання не з`явився, хоч про дату, час та місце слухання справи повідомлявся у встановленому Законом порядку.
Представник відповідача ОСОБА_2 – адвокат Кобилинець Т.В. (ордер серії АТ №1120346 а.с.154)в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позову за безпідставністю позовних вимог. 
Суду пояснила, що відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , громадянин України, РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт НОМЕР_3 виданий Долинським РВ УМВС в Івано-Франківській області 15.03.2004, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 .
В 2016 році, у зв`язку з важким матеріальним становищем, ОСОБА_2 виїхав в російську федерацію на тимчасові заробітки, маючи намір заробити кошти на купівлю квартири в м.Долина. За час перебування в росії, він постійно передавав кошти батькам на їх утримання, а також передавав кошти, які відкладав на майбутню купівлю квартири. В загальній сумі, він передав батькові на купівлю квартири біля 30 000 доларів США. Де після смерті батька поділись вказані кошти, йому не відомо. В 2020 році , він приїжджав до батьків, але у зв`язку з хворобою дружини, яка на той час була з сама з малолітньою дитиною, змушений був незадовго після приїзду, повернутись в росію. Після цього, у зв`язку з запровадженням карантину, а в подальшому у зв`язку з повномасштабною російсько-українською війною, він вимушений тимчасово перебувати за кордоном, а саме: на території російської федерації, де на даний час проживає його сім`я - дружина, та малолітня дочка.Однак він не втрачав та не втрачає зв`язку з Україною. ІНФОРМАЦІЯ_7 помер батько відповідача - ОСОБА_4 . Всі витрати по здійсненню поховання батька поніс саме відповідач, який передав на це кошти рідному дядькові по материнській лінії ОСОБА_13 . Після смерті батька відкрилася спадщина за законом, в склад якої входить квартира АДРЕСА_1 . Позивач ОСОБА_2 , як єдина дитина спадкодавця у першу чергу має право на спадкування за законом. До дня смерті, ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . Разом з ним за вказаною адресою зареєстрований і відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , у відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину після смерті батька ОСОБА_4 , оскільки протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, відповідач не заявляв про відмову від спадщини та на даний час звернувся в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини після смерті батька. В квартирі знаходяться всі його особисті речі. Тимчасова відсутність ОСОБА_2 викликана особливими обставинами, що не може бути підставою, щодо встановлення факту його постійного не проживання. Крім того, протягом усього періоду відсутності, відповідач сумлінно оплачував комунальні послуги та витрати на утримання житла, передаючи кошти близьким родичам, які здійснювали нагляд за його квартирою, що свідчить про те, що відповідач не припинив користуватися житлом. Відповідач мав та має намір повернутивсь в України разом з своєю сім`єю. В останнє судове засідання представник відповідача не з`явилась, хоч про час та місце його проведення була належним чином повідомлена судом, про що свідчить розписка-повідомлення (а.с.239), подала 13.05.2026 заяву, згідно якої просить здійснити розгляд справи за відсутності відповідача та його представника за наявними в матеріалах справи доказами (а.с.240).
Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_13 суду пояснив, що відповідач по справі являється його рідним племінником, оскільки його мати - ОСОБА_3 , була його рідною сестрою. Позивачка по справі ОСОБА_1 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 - ніхто. Приблизно 10 років назад ОСОБА_2 виїхав на тимчасові заробітки в росію, де працював на будівництві. В 2020 році відповідач приїжджав до батьків та привіз велику суму грошей (біля 10 тисяч доларів США), які залишив батькові, оскільки мав намір купити в м.Долина свою квартиру. В той час ОСОБА_2 змушений був терміново повернутись в росію, оскільки захворіла його дружина, яка являється повною сиротою, і не було з ким залишити малолітню дитину. На похороні матері ОСОБА_3 в липня 2021 року, відповідач не був, оскільки у зв`язку із запровадженням карантину, його не пустили в Україну на кордоні Після цього племінник у зв`язку із запровадженням карантину, а в подальшому у зв`язку з повномаштабною війною з росією, не мав реальної можливості приїхати в Україну. Відповідач постійно телефонував до батьків, цікавився їх життям, передавав кошти на їх утримання та на оплату комунальних послуг, а також передавав кошти на зберігання на майбутню купівлю своєї квартири. Ключі від квартири АДРЕСА_1 , дав йому ще покійний ОСОБА_4 . Він, після смерті сестри, постійно приходив до нього, спілкувався з ним. Про смерть батька, він повідомляв ОСОБА_2 , однак той не мав можливості, у зв`язку з війною, приїхати на похорон. Здійсненням чину похорону ОСОБА_4 займався він разом з своєю дружиною ОСОБА_14 , однак відповідач, повернув йому всі кошти, як і повертає всі кошти за сплачені ним комунальні послуги. У квартирі знаходились всі особисті речі ОСОБА_2 , а також знаходилась нова побутова техніка, яку той придбав для майбутньої квартири. На похороні ОСОБА_4 позивачка ОСОБА_1 , не була. Після смерті ОСОБА_4 , він по проханню племінника , з яким він спілкувався та спілкується дотепер по телефону, ходив до нотаріуса, виясняв порядок переоформлення квартири. Однак йому повідомили, що оскільки ОСОБА_2 є єдиним спадкоємцем І черги (син) і він зареєстрований за однією адресою з померлим батьком, таке переоформлення можна здійснити і пізніше. В одну із субот в серпні 2025 року, він прийшов до квартири ОСОБА_11 , щоб полити вазони, однак через заміну невідомо ким замків у вхідних дверях, він не зміг потрапити в середину квартири. Сусідка по квартирі повідомили, що напередодні в квартирі була позивачка ОСОБА_1 , яка з невідомими людьми вивозила звідти речі. З приводу даного факту , він звернувся в поліцію. Відповідач по справі не втрачав та не втрачає зв`язок з Україною, постійно телефонує до нього, та має намір повернути сюди жити разом з сім`єю.
Аналогічні покази дала допитана в судовому засіданні в якості свідка - ОСОБА_14 .
Допитана в якості свідка ОСОБА_15 суду пояснила, що вона проживає в квартирі АДРЕСА_3 . На одній площадці з нею проживали ОСОБА_4 разом з дружиною ОСОБА_3 та їх син ОСОБА_2 . Вказана квартира належала ОСОБА_4 , після смерті його мами. Відповідача по справі ОСОБА_2 , вона бачила в 2020 році, коли той приїжджав до батьків з росії, де він перебував на тимчасових заробітках. ОСОБА_2 постійно телефонував до батьків, особливо часто телефонував до батька, після смерті матері. Померлий ОСОБА_4 повідомляв, що син має намір повернутись в Україну і тут проживати. Особисті речі ОСОБА_2 знаходились в квартирі. Після смерті ОСОБА_4 догляд за квартирою здійснював його швагро - ОСОБА_13 . Позивачку по справі ОСОБА_1 , вона бачила лише двічі: один раз на похороні ОСОБА_16 і другий раз, коли остання змінювала замки у вхідних дверях квартири ОСОБА_11 .
Свідок ОСОБА_17 суду пояснив, що відповідач по справі ОСОБА_2 являється його товаришем, з яким він востаннє бачився в січні 2020 року, коли той приїжджав з росії, де перебував на заробітках, до батьків . На тимчасові заробітки відповідач поїхав приблизно в 2015-2016 роках з метою заробити кошти на купівлю квартири. У квартирі сім`ї ОСОБА_11 , по АДРЕСА_4 , він був декілька разів. Також він був на похороні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , батьків відповідача, похованям яких займався ОСОБА_13 . В квартирі він бачив речі ОСОБА_18 . Як йому відомо останні має намір повернутись в Україну.
Суд, вислухавши пояснення представника позивачки та представника відповідача, пояснення свідків, наданими в судовому засіданні, дослідивши та оцінивши наявні в справі докази в їх сукупності, вважає, що в матеріалах справи достатньо даних, для вирішення спору. Даний позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступного: 
Згідно з ч.3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1,2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно зі статтями 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (ч. 1,2 ст. 1220 ЦК України).
У ч. 1 та 2 ст. 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
Ч. 1 ст. 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.
Ст.1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Відповідно до ч.1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.
Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст. 1268 ЦК України).
Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Тобто, будь-яка особа, яка постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину.
Звертаючись до суду із цим позовом, позивачка ОСОБА_1 просить встановити факт постійного не проживання відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у квартирі АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини після смерті спадкодавця ОСОБА_3 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 та після смерті спадкодавця ОСОБА_4 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_3 , посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_2 на час відкриття спадщини після смерті матері ОСОБА_3 та батька ОСОБА_4 не проживав з ними , а з 2016 року офіційно проживав і проживає в даний час у російській федерації, де у нього у нього є дружина та дитина. Крім цього у встановлений законом термін 6 місяців, після їх смерті він не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, а тому є всі підстави для задоволення позову та встановлення факту постійного не проживання його із спадкодавцями на час відкриття спадщини та втрати права на спадщину.
Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст. 1270 ЦК України).
Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст. 1269 ЦК України).
Тобто право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.
Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № витягу 00051493207 від 29.05.2025 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , дружина ОСОБА_4 - померла ІНФОРМАЦІЯ_10 , про що 07.07.2021 зроблено актовий запис №558 (а.с.89-90).
Копія повторного свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 06.02.2025, підтверджує , що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с. 20).
Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина за законом.
Сторони по справі позивачка ОСОБА_1 , як двоюрідна сестра спадкодавця має право на спадкування за правом представлення на ту частку спадщини, яка належала б за законом її матері, якби вона була живою на час відкриття спадщини (спадкоємець третьої черги) та відповідач ОСОБА_2 , як дитина спадкодавця ( спадкоємець першої черги).
Родинні відносини між померлим ОСОБА_4 та позивачкою ОСОБА_1 підтверджуються копією повторного свідоцтва про народження ОСОБА_1 НОМЕР_5 від 28.09.1999, де в графі батько записаний ОСОБА_5 , мати – ОСОБА_19 (а.с.9); Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126,133,135 Сімейного кодексу України, № витягу:00049245191 від 05.02.2025 відповідно до якого ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , відомості про батька: ОСОБА_10 , відомості про матір: ОСОБА_20 (а.с.15); копією архівної довідки №С-162(Ц)/06-06 від 25.11.2024 з якої вбачається, що ОСОБА_21 народилася ІНФОРМАЦІЯ_11 , батько: ОСОБА_22 , мати: ОСОБА_23 (а.с.13); Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № витягу: 00049229943 від 05.02.2025, відповідно до якого ОСОБА_24 , після укладення шлюбу з ОСОБА_5 , присвоєно прізвище « ОСОБА_25 » (а.с.19); копією архівної довідки №С-162(Ц)/06-06 від 25.11.2024, з якої вбачається, що ОСОБА_9 народилася ІНФОРМАЦІЯ_12 , батько: ОСОБА_22 , мати: ОСОБА_23 (а.с.14); Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя, № витягу: 00049237179 від 05.02.2025, відповідно до якого ОСОБА_9 , після укладення шлюбу з ОСОБА_4 , присвоєно прізвище « ОСОБА_11 » (а.с.16).
Родинні відносини між померлим ОСОБА_4 та відповідачем ОСОБА_2 підтверджується: копією свідоцтва про народження ОСОБА_2 серії НОМЕР_6 (а.с.111), Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126,133,135 Сімейного кодексу України, № витягу:00049260414 від 06.02.2025 відповідно до якого ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , відомості про батька: ОСОБА_4 , відомості про матір: ОСОБА_3 (а.с.17); Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя, № витягу: 00049253179 від 06.02.2025, відповідно до якого ОСОБА_12 , після укладення шлюбу з ОСОБА_4 , присвоєно прізвище « ОСОБА_11 » (а.с.18).
Копія паспорту серії НОМЕР_3 , виданого Долинським РВ УМВС в Івано-Франківській області 15.03.2004 (а.с.108-109) , свідчить, що відповідач по справі ОСОБА_2 являється громадянином України.
Копія Витягу про осіб місце проживання яких зареєстровано або було зареєстровано в період з 14.03.2003 по 30.10.2023 за адресою: АДРЕСА_2 свідчить про те, що за вказаною адресою були зареєстровані : 
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , з 23.09.2016 до 07.07.2021; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 08.11.2016 по теперішній час; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з 14.03.2003 до 31.10.2023 (а.с.22).
Позивачка в листопаді місяці 2024 року звернулася до державного нотаріуса Долинської державної нотаріальної Ігнатової Т.О. із заявою про прийняття спадщини. 
Згідно повідомлення вих.№666/02-14 державного нотаріуса Долинської державної нотаріальної Ігнатової Т.О., після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_1 , було подано заяву про прийняття спадщини.
Згідно довідки № 13/05-24/2469, виданої Долинською міською радою 13.05.2024, на день смерті ОСОБА_4 , разом з ним був зареєстрований його син - ОСОБА_2 .
В такому випадку, ОСОБА_1 , може бути закликані до спадкування у разі подання документів, що свідчать про не прийняття спадщини спадкоємцями 1-4 черги (а.с.24).
Позивачка ОСОБА_1 , зазначила, що відповідач ОСОБА_2 на час відкриття спадщини після смерті батька, ОСОБА_4 , хоч і був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , але не проживав, оскільки фактично проживає в російській федерації.
Згідно відповіді №14/05-28/3029 від 22.05.2025, наданої Долинською міською радою Калуського району Івано-Франківської області на виконання ухвали про витребування доказів Долинського районного суду Івано-Франківської області від 08.05.2025, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 .
На день смерті за даною адресою зареєстрований: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 по даний час.
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , набув право власності 04.02.2015 за адресою АДРЕСА_2 (а.с.84).
У відповідності до відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України наданої на виконання ухвали про витребування доказів Долинського районного суду Івано-Франківської області від 08.05.2025, щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України у період з 08.11.2017 по 14.05.2025 , ОСОБА_26 востаннє в`їжджав в Україну 27.01.2020 та виїхав 29.01.2020. Інших даних про перетин кордону не зафіксовано (а.с.85).
Як встановлено у судовому засіданні, відповідач ОСОБА_2 із заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4 на протязі шести місяців до нотаріуса не звертався, як і не звертався із заявою про відмову у прийняття спадщини після смерті батька. Спадкова справа заведена на підставі заяви позивачки, що підтверджується копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 76923610 від 11.05.2024 (а.с. 23).
У відповідності до офіційного перекладу заяви від 27.12.2025- відповідач ОСОБА_2 звернувся до нотаріуса С.Н. Рогозін, нотаріального округу міста Санкт-Петербург із заявою, в якій вказав, що " ІНФОРМАЦІЯ_7 помер ОСОБА_4 , останнє місце проживання якого: АДРЕСА_2 . Спадкоємцем по закону є: 1.Син - ОСОБА_2 . Я, ОСОБА_2 , цією заявою підтверджую, що фактично прийняв спадщину по закону після смерті батька - ОСОБА_4 " (а.с.241-242).
Відповідно до пунктів 3.21, 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 Цивільного кодексу України, він не заявив про відмову від неї. Доказом постійного проживання, зокрема, може бути реєстрація місця проживання за однією адресою зі спадкодавцем.
Позивачка звернулася до суду з вимогою про встановлення факту непроживання відповідача разом із спадкодавцем, посилаючись на те, що останній тривалий час перебуває за межами України та фактично не користується спірним житлом.
Разом із тим, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 на час відкриття спадщини був зареєстрований за адресою проживання спадкодавця ОСОБА_4 , що підтверджується матеріалами справи.
Сам по собі факт перебування особи за межами України не є безумовним доказом відсутності постійного проживання у розумінні ч. 3 ст. 1268 ЦК України, якщо така відсутність має тимчасовий та об`єктивно зумовлений характер.
Судом встановлено, що відсутність відповідача за місцем проживання була викликана обставинами, пов`язаними із введенням воєнного стану та збройною агресією проти України, що об`єктивно ускладнювало його повернення.
Доводи позивачки про не проживання відповідача у спірному житлі самі по собі не свідчать про втрату ним інтересу до спадкового майна чи відмову від спадщини.
Як встановлено у судовому засіданні, у квартирі АДРЕСА_1 зберігаються особисті речі відповідача, що свідчить про збереження ним фактичного зв`язку із житлом.
Крім того, відповідач підтримував зв`язок із спадковим майном та ніс витрати на його утримання, зокрема здійснював оплату житлово-комунальних послуг через інших осіб, що підтверджується долученими до матеріалів справи копіями квитанцій (а.с. 136–145).
Зазначені обставини у своїй сукупності свідчать про фактичне здійснення відповідачем повноважень щодо володіння та утримання спадкового майна, а також про відсутність наміру відмовитися від нього.
Правова позиція щодо значення фактичної поведінки спадкоємця неодноразово висловлювалась Верховним Судом.
Так, у постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 03.07.2024 у справі № 587/1547/21 зазначено, що для підтвердження факту прийняття спадщини шляхом вступу у володіння чи управління спадковим майном необхідно встановити вчинення спадкоємцем відповідних дій, які свідчать про реальне ставлення до майна як до власного, та оцінити їх у сукупності з іншими доказами у справі .
Водночас Верховний Суд у своїй практиці наголошує, що сам по собі формальний статус або окремі обставини (зокрема реєстрація чи її відсутність, перебування за кордоном) не мають вирішального значення без оцінки реальної поведінки спадкоємця.
Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2024 у справі № 686/5757/23 підкреслено, що спадкоємець, який не проживав разом із спадкодавцем, загалом повинен подати заяву про прийняття спадщини, однак питання реалізації спадкових прав підлягає оцінці з урахуванням конкретних обставин справи та принципу пропорційності .
Суд також враховує сучасну практику Верховного Суду щодо впливу воєнного стану на спадкові правовідносини, відповідно до якої обставини воєнного часу можуть визнаватися такими, що об`єктивно впливають на можливість реалізації спадкових прав особи, зокрема щодо строків та способів прийняття спадщини .
Оцінюючи зібрані у справі докази у їх сукупності відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд приходить до висновку, що відповідач: не відмовився від спадщини; не усунувся від спадкового майна; здійснював дії, спрямовані на його утримання; мав об`єктивні перешкоди для особистої участі у спадкових процедурах. 
Такі обставини у своїй сукупності свідчать про наявність у відповідача волі на прийняття спадщини та фактичне здійснення ним дій щодо її прийняття.
Водночас позивачкою не доведено, що не проживання відповідача носило безпідставний характер або що він втратив зв`язок із житлом та спадковим майном.
Крім цього, суд зазначає, що ч.1 ст. 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.
Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
Верховний Суд неодноразово зазначав про те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц.
Відповідно до ч. 1 ст. 175 ЦПК України, позивач викладає свої вимоги щодо предмета позову та їх обґрунтування.
Предмет позову - це конкретна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, заявлена через суд.
Підстава позову - це юридичні факти (фактична підстава) і норми права (юридична підстава), якими позивач обґрунтовує свої вимоги до відповідача.
Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Предметом позову ОСОБА_1 визначила вимогу про встановлення факту не проживання ОСОБА_2 із спадкодавцем на час відкриття спадщини та неприйняття відповідачем спадщини після померлого батька.
Однак, виходячи зі змісту позову, позивачка фактично намагається довести те, що лише вона є спадкоємцем за правом представлення на ту частку спадщини, яка належала б за законом її матері, якби вона була живою на час відкриття спадщини (спадкоємець третьої черги) за законом після смерті ОСОБА_4 , із тим, щоб оформити спадщину.
У постанові від 26 липня 2023 року у справі № 641/3893/20 Верховний Суд дійшов висновку, що встановлення факту неприйняття спадщини у зв`язку із не проживанням зі спадкодавцем на час відкриття спадщини є способом захисту, який не ґрунтується на законі.
З огляду на викладене, у зв`язку із застосуванням позивачкою способу захисту, який не узгоджується із положеннями статті 16 ЦК України, суд у задоволенні позову відмовляє.
Суд зазначає, що Європейський суд з прав людини зауважує на тому, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
На підставі ст.ст. 392, 1218, 1261, 1263, 1265, 1268, 1270,1275 ЦК України, керуючись ст.ст. 141, 258, 259,264, 265, 268, 280-282, 315,352,354,355 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В: 

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту постійного не проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини – відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.
Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , РНОКПП НОМЕР_7 , проживає за адресою: АДРЕСА_5 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_6 .

Суддя Долинського районного суду В. А. Тураш