441/800/26 2/441/812/2026	

Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
/заочне/
11.05.2026 Городоцький районний суд Львівської області у складі:
головуючої судді Малахової-Онуфер А.М.
за участю секретаря судового засідання Лихоносової Д.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городок Львівської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Деал фінанс груп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, -
в с т а н о в и в :
представник Ткаченко Ю.О. в інтересах ТОВ «Деал фінанс груп», 08.04.2026 звернулася в суд з позовом про стягнення ОСОБА_1 11 374 грн. 00 коп. боргу за кредитними договорами № 71942433 від 22.07.2025 та № 8131417 від 04.08.2025. Позов обґрунтовує тим, що 22.07.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем укладено договір надання коштів у кредит № 71942433, згідно умов якого Товариство строком на 30 днів, надало відповідачу 1 000 грн. 00 коп. кредиту із (фіксованою) процентою ставкою в розмірі 0, 500 %, в порушення умов договору ОСОБА_1 свої зобов`язання за таким належним чином не виконував, через що у нього перед ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» виникла заборгованість, яка станом на 23.12.2025 склала 3 300 грн. 00 коп., що 23.12.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Деал фінанс груп» підписано реєстр прав вимог № 23/12/25-02 до договору факторингу № 16/09/25 від 16.09.2025, згідно умов якого право грошової вимоги за договором № 71942433 від 22.07.2025 перейшло до позивача, сума заборгованості на 24.03.2026 складає 3 300 грн. 00 коп., з яких 1 000 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 150 грн. 00 коп. заборгованість за процентами, 150 грн. заборгованість за комісією та 2 000 грн. заборгованість за пенею/неустойкою.
Окрім цього, 04.08.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем укладено договір кредитної лінії (надійний) № 8131417, згідно умов якого Товариство строком на 360 днів, надало відповідачу 2 000 грн. 00 коп. кредиту із (фіксованою) процентою ставкою в розмірі 0, 95 %, в порушення умов договору ОСОБА_1 свої зобов`язання за таким належним чином не виконував, через що у нього перед ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» виникла заборгованість, яка станом на 23.12.2025 склала 8 074 грн. 00 коп., що 23.12.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Деал фінанс груп» підписано реєстр прав вимог № 23/12/25-01 до договору факторингу № 16/09/25 від 16.09.2025, згідно умов якого право грошової вимоги за договором № 8131417 від 04.08.2025 перейшло до позивача, сума заборгованості на 24.03.2026 складає 8 074 грн. 00 коп., з яких 2 000 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 1 729 грн. 00 коп. заборгованість за процентами, 345 грн. заборгованість за комісією та 4 000 грн. заборгованість за пенею/неустойкою. Просила стягнути заборгованість за кредитним договором, судовий збір та витрати на правничу допомогу в розмірі 4 500 грн.
Ухвалою судді від 14.04.2026 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 8).
Представник ТОВ «Деал фінанс груп» Ткаченко Ю.О. у заяві від 29.04.2026 просила про задоволення позову та розгляд справи за її відсутності, щодо заочного розгляду справи, не заперечила (а.с. 12).
Відповідач ОСОБА_1 , який належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, відзиву не подав, тому згідно ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за його відсутності в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів, про що не заперечила у заяві від 29.04.2026 представник позивача (а.с. 13).
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.
Згідно ст. 4, 13 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України "Про електронну комерцію".
Згідно з ч. 3 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч. 1 ст. 1077 ЦК України).
Із змісту позовної заяви від 08.04.2026, із доданих до неї копій документів, зокрема копії договору надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 71942433 з додатком до нього убачається, що 22.07.2025 між ОСОБА_1 та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» через інформаційно-телекомунікаційну систему укладено електронний договір № 71942433, який підписано відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «58883». За умовами договору № 71942433, строком на 30 днів, ОСОБА_1 отримав від ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» кредит у сумі 1 000 грн. 00 коп. шляхом перерахування коштів на його банківський рахунок із використанням реквізитів електронного платіжного засобу № НОМЕР_1 .
ОСОБА_1 , підписавши електронним підписом кредитний договір № 71942433, яким визначено порядок та умови надання кредиту, погодився та підтвердив, що ознайомлений і приймає умови кредитного договору та Правила надання грошових коштів та банківських металів у кредит.
Наведене свідчить, що при укладенні цього договору сторони договору досягли згоди щодо всіх його істотних умов та у сторін, відповідно до приписів статті 11 ЦК України, виникли права та обов`язки, які витікають із кредитного договору.
Сторони договору погодили процентну ставку, яка становить 0, 500 % (п. 2.2.3 договору).
Процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) становить 4, 00 % на день.
Орієнтовна реальна річна процентна ставка становить 2617, 16 %.
Згідно довідки ТОВ «Європейська платіжна система» № КД-000023226 від 06.01.2026 та платіжної інструкції, ТОВ «Європейська платіжна система» за дорученням ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» перерахувало кошти у сумі 1 000 грн. на платіжну карту № НОМЕР_1 
ОСОБА_1 , не належним чином виконував взяті на себе зобов`язання за кредитним договором № 71942433 від 22.07.2025, внаслідок чого у нього перед ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» виникла заборгованість, яка станом на 23.12.2025 склала 3 300 грн. 00 коп., з яких 1 000 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 150 грн. 00 коп. заборгованість за процентами, 150 грн. заборгованість за комісією та 2 000 грн. заборгованість за пенею/неустойкою.
Окрім цього, із змісту позовної заяви від 08.04.2026, із доданих до неї копій документів, зокрема копії договору кредитної лінії (надійний) № 8131417 убачається, що 04.08.2025 між ОСОБА_1 та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» через інформаційно-телекомунікаційну систему укладено електронний договір № 8131417, який підписано відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «361258». За умовами договору № 8131417, строком на 360 днів, ОСОБА_1 отримав від ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» кредит у сумі 2 000 грн. 00 коп. шляхом перерахування коштів на його банківський рахунок із використанням реквізитів електронного платіжного засобу № НОМЕР_2 .
ОСОБА_1 , підписавши електронним підписом кредитний договір № 8131417, яким визначено порядок та умови надання кредиту, погодився та підтвердив, що ознайомлений і приймає умови кредитного договору та Правила надання грошових коштів та банківських металів у кредит.
Наведене свідчить, що при укладенні цього договору сторони договору досягли згоди щодо всіх його істотних умов та у сторін, відповідно до приписів статті 11 ЦК України, виникли права та обов`язки, які витікають із кредитного договору.
Сторони договору погодили процентну ставку (фіксована), яка становить 0, 95 % (п. 2.2.8 договору).
Орієнтовна загальна вартість кредиту 9 185 грн.
Згідно довідки ТОВ «Європейська платіжна система» № КД-000019892 від 31.12.2025 та платіжної інструкції, ТОВ «Європейська платіжна система» за дорученням ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» перерахувало кошти у сумі 2 000 грн. на платіжну карту № НОМЕР_2 
ОСОБА_1 , не належним чином виконував взяті на себе зобов`язання за кредитним договором № 8131417 від 04.08.2025, внаслідок чого у нього перед ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» виникла заборгованість, яка станом на 23.12.2025 склала 8 074 грн. 00 коп., з яких 2 000 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 1 729 грн. 00 коп. заборгованість за процентами, 345 грн. заборгованість за комісією та 4 000 грн. заборгованість за пенею/неустойкою.
Із договору факторингу № 16/09/25 від 16.09.2025 з додатками до нього убачається, що ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (клієнт) зобов`язується відступити ТОВ «Деал фінанс груп» (фактору) права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується прийняти такі права вимоги та передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна придбання) за відповідний реєстр за плату, у передбачений цим договір спосіб.
Відповідно до Реєстру прав вимог №23/12/25-02 від 23.12.2025 до договору факторингу № 16/09/25 від 16.09.2025, кредитодавець/Клієнт відступив Фактору/Позивачу право вимоги до відповідача за кредитним договором № 71942433 від 22.07.2025 в розмірі 3 300 грн. з яких 1 000 грн. – заборгованість за основною сумою боргу, 150 грн. - заборгованість за процентами, 150 грн. - заборгованість за комісією, 2 000 грн. – заборгованість за пенею/неустойкою. 
Факт оплати ТОВ «Деал фінанс груп» суми фінансування за означеним реєстром прав вимоги підтверджується платіжною інструкцією № 579937994.1 від 06.01.2026.
Відповідно до Реєстру прав вимог №23/12/25-01 від 23.12.2025 до договору факторингу № 16/09/25 від 16.09.2025, кредитодавець/Клієнт відступив Фактору/Позивачу право вимоги до відповідача за кредитним договором № 8131417 від 04.08.2025 в розмірі 8 074 грн. з яких 2 000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 1 729 грн. - заборгованість за процентами, 345 грн. – заборгованість за комісією, 4 000 грн. – заборгованість за пенею/неустойкою.
Факт оплати ТОВ «Деал фінанс груп» суми фінансування за означеним реєстром прав вимоги підтверджується платіжною інструкцією № 579937984.1 від 24.12.2025.
Як убачається із змісту позову від 08.04.2026 та розрахунків заборгованості, станом на 24.03.2026, заборгованість за спірними кредитними договорами не погашена, залишок заборгованості за договором № 71942433 від 22.07.2025 складає 3 300 грн., а за договором № 8131417 від 04.08.2025 - 8 074 грн., проценти за користування кредитами нараховані в межах строку кредитування та на умовах визначених договорами.
З огляду на вищенаведене, а також враховуючи, що позивач набув право вимоги до ОСОБА_1 за кредитними договорами № 71942433 від 22.07.2025 та № 8131417 від 04.08.2025 на законних підставах, що внаслідок неналежного виконання останнім умов спірних договорів допущена заборгованість перед ТОВ «Деал фінанс груп», позов слід задовольнити частково, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором № 71942433 від 22.07.2025 в розмірі 1 150 грн., з яких 1 000 грн. – заборгованість за основною сумою боргу та 150 грн. - заборгованість за процентами, а також заборгованість за договором № 8131417 від 04.08.2025 в розмірі 3 729 грн., з яких 2 000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу та 1 729 грн. - заборгованість за процентами, а всього 4 879 грн.
Підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за пенею/неустойкою в розмірі 2 000 грн. та 4 000 грн. за договорами № 71942433 від 22.07.2025 та № 8131417 від 04.08.2025 відповідно, суд не убачає, з огляду на наступне.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).
За ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (частина друга статті 551 ЦК України).
Договором № 71942433 від 22.07.2025 передбачена пеня в розмірі 4, 00 % / день, а договором № 8131417 від 04.08.2025 – неустойка в розмірі 400 грн. / день.
Разом з тим, відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
У постанові Верховного Суду від 12.02.2025 у справі №758/5318/23 суд виснував щодо застосування пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України до зобов`язань, які виникли на підставі окремих договорів. Зокрема, вказувалося, що на кредитний договір розповсюджується дія пункту 18 Прикінцеві та перехідні положення ЦК України.
Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: 1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; 2) в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; 3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною 2 статті 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 31.01.2024 у справі №183/7850/22.
Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року на території України з 24 лютого 2022 року строком на 90 днів введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на даний час.
Таким чином, ураховуючи перехідні положення ЦК України, вимога Товариства в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за пенею/неустойкою за договорами № 71942433 від 22.07.2025 та № 8131417 від 04.08.2025, задоволенню не підлягає.
Суд також не убачає підстав для стягнення з відповідача комісії в розмірі 150 грн. та 345 грн. за договорами № 71942433 від 22.07.2025 та № 8131417 від 04.08.2025, з огляду на наступне.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 02.09.2019 справа № 186/1333/16-ц, провадження № 61-27618св18 зазначено, що відповідно до рішення Конституційного Суду України від 10.11.2011 у справі № 15-рп/2011, держава, встановлюючи законами України засади створення і функціонування грошового та кредитного ринків (пункт 1 частини другої статті 92 Конституції України), має підтримувати на засадах пропорційності розумний баланс між публічним інтересом ефективного перерозподілу грошових накопичень, комерційними інтересами банків щодо отримання справедливого прибутку від кредитування і охоронюваними законом правами та інтересами споживачів їх кредитних послуг.
Держава забезпечує особливий захист більш слабкого суб`єкта економічних відносин, а також фактичну, а не формальну рівність сторін у цивільно-правових відносинах шляхом визначення особливостей договірних правовідносин у сфері споживчого кредитування та обмеження дії принципу свободи цивільного договору. Це здійснюється через встановлення особливого порядку укладення цивільних договорів споживчого кредиту, їх оспорювання, контролю за змістом та розподілу відповідальності між сторонами договору. Тим самим держава одночасно убезпечує добросовісного продавця товарів (робіт, послуг) від можливих зловживань з боку споживачів.
Умови договору споживчого кредиту, його укладення та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими споживач вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності.
У постанові Верховного Суду України від 16.11.2016 у справі № 6-1746цс16 вказується, що встановлення банком у кредитному договорі обов`язку боржника сплачувати щомісячну комісію за управління кредитом без зазначення, які саме послуги за вказану комісію надаються клієнту, а також нарахування комісії за послуги, що супроводжують кредит (саме як компенсація сукупних послуг банку за рахунок клієнта), є незаконним. Несправедливими є положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема, щодо плати за обслуговування кредиту, і це є підставою для визнання таких положень недійсними.
Договорами № 71942433 від 22.07.2025 та № 8131417 від 04.08.2025 передбачена комісія за надання кредиту в розмірі 15 % та 17.25% від суми наданого Кредиту відповідно.
Однак, встановивши в кредитних договорах сплату однаразової комісії за надання кредиту, позивач не зазначив, які саме послуги за вказану комісію надаються позичальнику, що є незаконним, та фактично нарахував комісію за ту саму послугу, за яку відповідач має сплатити згідно з договором проценти.
Зазначена правова позиція узгоджується з усталеною судовою практикою Верховного Суду та викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 16.08.2019 справа № 595/290/17, провадження № 61-29972св18; Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 02.10.2019 справа № 311/682/16-ц, провадження № 61-24756св18; від 02.10.2019 справа № 760/20414/14-ц, провадження № 61-31205св18.
Умова, зазначена у договорі, порушує принцип добросовісності та призводить до істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків сторін, отже суперечить положенням статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів».
Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку, що нарахування позичальнику комісії за надання кредиту без зазначення конкретних послуг, за які її сплачено, є незаконним, відтак вимога позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості за комісією у розмірі 150 грн. та 345 грн. задоволенню не підлягає.
Представник позивача Ткаченко Ю.О. у заяві від 08.04.2026 просила стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 500 грн.
Із матеріалів справи убачається, що на підставі договору про надання правничої допомоги № 22-08/25/ДІЛ від 22.08.2025 укладеного між ТОВ «Деал фінанс груп» та адвокатом Ткаченко Ю.О., останню уповноважено надавати клієнту за його зверненням на довгостроковій основі правову допомогу у відповідності з умовами цього договору, а Клієнт зобов`язався прийняти надану йому правову допомогу та здійснити її оплату у відповідності до умов Договору. 
Сторони в п.п. 4.1. Договору визначили, що Клієнт сплачує на користь Адвоката винагороду, зокрема у розмірі 4 500,00 грн. за вивчення наявних у Клієнта документів, проведення їх аналізу, визначення правової позиції/аналіз судової практики та збір документів/доказів по малозначній справі для формування позовної заяви (500,00 грн.) та підготовку/складання позовної заяви до Боржника за договором позики у малозначній справі (4 000,00 грн.), що разом складає 4 500,00 грн. 
Відповідно до витягу з акту №5-ДІЛ від 02.01.2026 про приймання-передачі наданої правничої допомоги до Договору про надання правничої допомоги №22-08/25/ДІЛ від 22.08.2025, адвокатом надано позивачу професійну правничу допомогу, зокрема вивчення/збір документації та складання позовної зави до відповідача ОСОБА_1 вартістю 4 500 грн. 00 коп., яка сплачена ТОВ «Деал фінанс груп» в повному обсязі та підтверджується платіжним документом. 
Під час вирішення питання про стягнення витрат на професійну правову допомогу, суд враховує висновок Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц у постанові від 19.02.2020, згідно якого, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Важливими є також висновки у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та не співрозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Таким чином, врахувавши виконану адвокатом роботу (надані адвокатом послуги, час, витрачений ним на виконання відповідних робіт (надання послуг)), виходячи з конкретних обставин справи, її складності, зокрема того, що означена справа не є складною, розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження, підготовка документів у такій не потребувала значного часу з урахуванням наявності сформованої правової позиції, суд вважає, що розмір заявленого відшкодування витрат на професійну правничу допомогу є неспівмірним із ціною позову, не відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, такі витрати не мають характеру необхідних і не співрозмірні із виконаною роботою, отже їх розмір є необґрунтованим та завищеним, а справедливим і розумним буде стягнення з відповідача в користь позивача 2 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідно до положень ст. 133, 141 ЦПК України, суд стягує з ОСОБА_1 на користь позивача 1 142 грн. 07 коп. судового збору, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. 4, 5, 13, 81, 89, 133, 259, 263, 265, 268, 280-284, 354 ЦПК України, ст. 3, 207, 509, 526, 527, 530, 610, 626-628, 638, 1048-1050, 1054, 1056-1, 1077, 1078, 1082ЦК України, суд, -
в и р і ш и в :
позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_3 , прож. на АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Деал фінанс груп» (код ЄДРПОУ: 44280974, місцезнаходження юридичної особи: 08205, Київська обл., м. Ірпінь, вул. Садова, буд. 31/33, офіс 40/3, банківські реквізити: НОМЕР_4 відкритий в АТ «ОТП БАНК», код банку – 300528) заборгованість за договором надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 71942433 від 22.07.2025 у розмірі 1 150 грн. 00 коп., заборгованість за договором кредитної лінії (надійний) № 8131417 від 04.08.2025 в розмірі 3 729 грн. 00 коп., 1 142 грн. 07 коп. судового збору та 2 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу, а всього 8 021 грн. 07 коп. 
У задоволенні решти вимог – відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
С у д д я А.М.Малахова-Онуфер