Справа № 595/559/26
Провадження № 2-а/595/71/2026
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.05.2026           місто Бучач 

Бучацький районний суд Тернопільської області в складі:
головуючого – судді     Созанської Л.І.,
за участю секретаря судового засідання  Швидкої Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник – адвокат Ковалівський Богдан Володимирович, до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Ковалівський Б.В., звернувся в суд з позовом до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 7048523 від 18 квітня 2026 року.
Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що постановою старшого сержанта Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області Стасіва Р.Р. серії ЕНА № 7048523 від 18 квітня 2026 року на нього накладено адміністративне стягнення за ч. 5 ст. 121 КУпАП в розмірі 510 грн. Із зазначеною постановою позивач не згідний, вважає її незаконною, необґрунтованою, та такою, що підлягає скасуванню, оскільки викладені у ній обставини не відповідають фактичним обставинам справи. ОСОБА_1 у вказаний у постанові час транспортним засобом не керував, учасником дорожнього руху як водій не був, жодних дій, які б утворювали склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, не вчиняв, а тому жодних вимог Правил дорожнього руху України не порушував. 
За вказаних обставин ОСОБА_1 просить суд скасувати постанову серії ЕНА № 7048523 від 18 квітня 2026 року про накладення на позивача адміністративного стягнення у справі про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, закрити провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, стягнути судові витрати.
Ухвалою судді від 30 квітня 2026 року відкрито провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Ковалівський Б.В., до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження.
Представник відповідача - Головного управління Національної поліції в Тернопільській області в судове засідання не з`явився, надіслав до суду письмовий відзив, в якому просить відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 через його безпідставність. Зазначає, що водій ОСОБА_1 у м. Бучач по вул. Галицькій, 12 керував транспортним засобом марки Toyota Camry, реєстраційний номер НОМЕР_1 , не будучи пристебнутим ременем пасивної безпеки, який передбачений конструкцією транспортного засобу, чим порушив п. 2.3.в Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП. Поліцейським було виявлено дане порушення, зупинено транспортний засіб, позивачем на місці зупинки транспортного засобу не було надано посвідчення водія на вимогу працівників поліції відповідно до вимог 2.4 ПДР України, тому винесено відносно позивача постанову серії ЕНА № 7048523 та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. Зазначає, що підтвердженням порушень вимог ПДР та норм КУпАП є надані поліцейськими відеоматеріали фіксації порушення, так на відеозаписі із відеореєстратора, що розміщений у службовому автомобілі під назвою «18.04.2026» 00:01:41 по 00:01:59 чітко зафіксовано порушення водієм транспортного засобу марки Toyota Camry, реєстраційний номер НОМЕР_1 , вимог п.п. 2.3 (в) ПДР України, оскільки на лобове скло транспортного засобу не нанесено тонування та після зупинки транспортного засобу на відеозаписі із нагрудного відеореєстратора поліцейського під назвою «18.04.2026 (1)» з 00:00:00 по 00:00:30 - відображено те, що під час зупинки водій транспортного засобу Toyota Camry, реєстраційний номер НОМЕР_1 , не здійснює будь - яких дій, пов`язаних із відстібанням паска безпеки. Також, на відеозаписі під назвою «18.04.2026 (1)» зафіксований момент не надання позивачем на місці зупинки транспортного засобу посвідчення водія на вимогу працівників поліції відповідно до вимог 2.4 ПДР України, що являється порушенням п. 2.1 (а) ПДР України (з 00:02:28 по 00:05:30). У позовній заяві представник позивача адвокат Ковалівський Б.В. зазначає, що: «фактично ОСОБА_1 вказаний у постанові час транспортним засобом не керував, учасником дорожнього руху як водій не був, жодних дій, які б утворювали склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, не вчиняв, а тому жодних вимог Правил дорожнього руху України не порушував», однак дане твердження не відповідає реальним обставинам справи та спростовується відеозаписами під назвою «18.04.2026» та «18.04.2026 (1)», зокрема на відеозаписі під назвою «18.04.2026 (1)» з 00:00:00 по 00:00:30 відображено, що під час зупинки транспортного засобу позивач знаходиться за кермом та жодних інших осіб у автомобілі немає. Отже, поліцейським, як посадовою особою, що наділена дискредиційними повноваженнями, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням докази порушення позивачем ПДР України, маючи відповідні повноваження, зроблено висновок про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Підстав для умисного спотворення обставин події у працівників поліції не було. Отже, як вбачається з матеріалів справи, позивач дійсно допустив порушення ПДР, тому оскаржувану постанову винесено працівником поліції у межах повноважень та у суворому дотриманні закону, відповідно до об`єктивних обставин справи, тому позов до задоволення не підлягає. 
Представник позивача - адвокат Ковалівський Б.В. в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі. 
Представник відповідача у відзиві на позовну заяву просить розглянути справу у його відсутності. 
На підставі ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки учасники справи у судове засідання не з`явилися.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.
Згідно ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що містяться у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Як вбачається із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 7048523 від 18 квітня 2026 року, прийнятої старшим сержантом Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області Стасівим Р.Р., Кривенький Ф.М. 18 квітня 2026 року о 15 год. 55 хв. в м. Бучач, вул. Галицька, 165 керував транспортним засобом марки «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_1 , обладнаним засобами пасивної безпеки та не був пристебнутий ременем безпеки, не пред`явив посвідчення водія, чим порушив п. 2.3.в Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП, за що на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.
За відомостями постанови до неї додається відеофіксація на вимогу із нагрудної камери поліцейського № 856984.
Не погодившись із прийнятим рішенням, позивач оскаржив постанову до суду та просить її скасувати.
Частиною 1 ст. 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Частиною 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
При накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Згідно із ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби, у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху.
Згідно ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.
Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Положеннями ч. 1 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її позовні вимоги та заперечення.
За нормою ч. 2 цієї статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами та доповненнями, далі ПДР України).
Пунктом 1.9. ПДР передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до п. 2.3.в Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.
Згідно ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний під час руху на автомобілі, обладнаному ременями безпеки, бути пристебнутим, а на мотоциклі - в застебнутому мотошоломі.
Згідно з ч. 5 ст. 121 КУпАП порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Положення ст. 251 КУпАП закріплюють, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, іншими документами.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
На підтвердження вчинення інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення відповідачем надано суду відеозаписи, з яких вбачається, що працівниками поліції зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 . Підстава зупинки – керування транспортним засобом без ременя пасивної безпеки. ОСОБА_1 також не пред`явив на вимогу поліцейських посвідчення водія, при цьому поліцейським були виявлені у водія ознаки алкогольного сп`яніння та його поведінка була неналежною. Працівником поліції стосовно водія було винесено постанову за порушення ч. 5 ст. 121 КУпАП та складено протокол про вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Суд вважає, що заперечення позивача щодо безпідставності винесення постанови спростовуються вищевказаними доказами та звернення його до суду пов`язане не із захистом порушених прав у сфері публічно-правових відносини, а є обранням останнім способу захисту на уникнення адміністративної відповідальності.
Отже, винесення оскаржуваної постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача відповідало вимогам закону та посадовим інструкціям інспектора патрульної поліції і було спрямоване на дотримання безпеки дорожнього руху.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що, розглядаючи дану справу, працівник поліції діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами.
Оскільки відповідачем належними, допустимими та достатніми доказами доведено правомірність оспорюваної постанови і це не було спростовано позивачем у встановлений процесуальним законом спосіб, суд дійшов висновку, що підстави для задоволення позову відсутні.
Керуючись ст. ст. 7-11, 72-77, 242 - 246, 257, 271, 286 КАС України, суд –

У Х В А Л И В :
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник – адвокат Ковалівський Богдан Володимирович, до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного рішення суду.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової кратки платника податків: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .
Відповідач: Головне управління національної поліції в Тернопільській області, місцезнаходження: вул. Валова, 11, м. Тернопіль, 46001.

Суддя:	  	Л.  І.  Созанська