Cправа № 563/2253/25 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
( з а о ч н е )
12.05.2026 року 

Корецький районний суд Рівненської області
в складі головуючого судді Загородько Н.А.
секретар судового засідання Миколайчук М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 24 644 грн. 55 коп., сплачений судовий збір в розмірі 2 422,40 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 10 000 грн.
В обгрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що що за укладеним електронним кредитним договором з ТОВ «Лінеура Україна» у ОСОБА_1 утворилась заборгованість, яка у зв`язку з отриманням ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» прав на грошову вимогу підлягає стягненню на користь останнього в судовому порядку.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в поданому до суду клопотанні просив розгляд справи здійснювати за його відсутності.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомила. Про місце, дату та час розгляду справи вважається повідомленим своєчасно та належним чином. Відзиву на позовну заяву до суду не надходило.
За наявності передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України умов суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши наявні у справі докази, дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що 27 грудня 2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №5206931, який підписаний електронним підписом позичальника шляхом використання одноразового ідентифікатора відповідно до вимог Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» з урахуванням передбачених Законом України «Про електронну комерцію» особливостей, за яким останній отримав кредит у сумі 4 900 грн., строком на 360 днів (до 22 грудня 2025 року), зі стандартною процентною ставкою 0,95 % від суми кредиту на кожен день користування кредитом. Вказаний договір підписано 27 грудня 2024 року о 15:57:39 ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором "52937".
Одноразова комісія за надання кредиту становить 490 грн., відповідно до п.1.4 Договору.
Кредитор свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконав та надав йому кредит у розмірі 4 900 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 , що підтверджується відповіддю АБ «Укргазбанк», що платіж в сумі 4 900 грн. 27 грудня 2024 року надійшов на платіжну картку - емітовану на ім`я ОСОБА_1 . Що підтверджує отримання відповідачем кредитних коштів у загальній сумі 4 900 гривень.
Відповідно до укладеного між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» договору факторингу№31/07/2025 від 31 липня 2025 року,ТОВ «Лінеура Україна» відступилоТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» за плату належні йому права вимоги, зокрема, за кредитним договором №5206931 від 27 грудня 2024 року, що підтверджується витягами до реєстру боржників до договору факторингу та свідчить про заміну кредитора у спірних правовідносинах.
Згідно договору до нового кредитора перейшло право грошової вимоги за кредитним договором №5206931 від 27 грудня 2024 року на загальну суму 17 941 грн. 35 коп., що складається із суми тіла кредиту - 4900 грн., заборгованості за відсотками - 10 101 грн. 35 коп., штрафні санкції - 2 450 грн. та комісія за надання кредиту - 490 грн.
Позичальник свого обов`язку з повернення використаних кредитних коштів у строки, на умовах та в розмірах, передбачених правочинами, належним чином не виконав, у зв`язку з чим утворилась певна заборгованість.
Заявлена до стягнення заборгованість складається з 4900 гривень за тілом кредиту; 10 101 грн. 35 коп. за процентами, нарахованими первинним кредитором; 6 703 грн. 20 коп. заборгованості за процентами нарахованими ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал», штрафні санкції - 2 450 грн. та комісія за надання кредиту - 490 грн., загальна сума заборгованості - 24 644 грн. 55 коп.
Приходячи до переконання про часткове задоволення позовних вимог, суд бере до уваги таке.
Як встановлено судом, 31 липня 2025 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК«Фінтраст Капітал» укладено договір факторингу №31/07/2025. Зі змісту договору та витягу з реєстру боржників видно, що його предметом є, зокрема право вимоги за укладеним між ТОВ ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем кредитним договором та додатковим договором до нього.
Реєстр боржників містить інформацію про прізвище, ім`я та по батькові боржника за кредитним договором, розмір заборгованості, яка є предметом відступлення права вимоги.
Тобто, в матеріалах справи містяться належні та достатні докази на підтвердження набуття позивачем права вимоги до відповідача і жодних сумнівів щодо цього факту вказані копії документів не викликають.
Отже, право нового кредитора підлягало захисту в судовому порядку.
Разом з тим судом установлено відсутність підстав для стягнення нарахованих саме новим кредитором відсотків після укладення договору факторингу.
За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч.1 ст.1077 ЦК України).
Згідно зі ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.
Відповідно до п.1.1. договору факторингу за ним позивач (фактор) зобов`язувався передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт - відступити право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить первинному кредитору.
Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно з додатком №1 та є невід`ємною частиною договору.
Між тим, згідно з п.1.2 договору факторингу перехід від клієнта до позивача вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку №2, після чого позивач стає кредитором щодо боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги.
В договорі факторингу визначено перелік термінології, що використовуються в ньому.
З огляду на застосовані терміни "заборгованість" це грошові зобов`язання боржників перед клієнтом, що містяться у реєстрі боржників, які належать до сплати клієнту боржниками у зв`язку з наданими кредитами. До заборгованості включається сума основного зобов`язання (повернення кредиту), плата за кредитом (плата за процентною ставкою), відповідальність за порушення грошових зобов`язань та інші платежі згідно кредитних договорів.
"Право вимоги" - це права грошової вимоги щодо погашення (стягнення) заборгованостей з боржників, які виникли на підставі кредитних договорів.
Тобто в розумінні договору факторингу позивач отримав право грошової вимоги до боржника саме в розмірі, який чітко визначений у реєстрі боржників.
В зв`язку із цим нарахована позивачем (новим кредитором) заборгованість за відсотками в сумі 6 703 грн. 20 коп. до стягнення не підлягає. Тобто в цій частині у задоволенні позову слід відмовити.
Щодо розміру заборгованості за процентами нарахованими первісним кредитором за кредитним договором №5206931 слід зазначити наступне.
Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Так, матеріалами справи встановлено, що кредитний договір №5206931, який підписаний сторонами ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 , містить узгоджені ними положення щодо встановлення розміру, порядку нарахування процентів за стандартною процентною ставкою 0,95 відсотка. А тому заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №5206931 у частині нарахування первісним кредитором процентів за користування кредитом в сумі 10 101 грн. 35 коп. підлягають стягненню з відповідача.
Комісія, визначена в кредитному договорі є одноразовою платою за надання кредиту у відсоткому значенні до суми наданого кредиту, і не є комісією за обслуговування кредиту, яка нараховується та стягується кожного місяця протягом строку кредитування, а тому комісія в розмірі 490 грн. також підлягає стягненнню з відповідача.
Суд також зазначає, що відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15 березня 2022 року, а також п. 18 Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.
Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Кредитний договір №5206931 укладений його сторонами 27 грудня 2024 року, тобто у період дії в Україні воєнного стану, який діє і на теперішній час.
Судом не встановлено підстав для застосування у даній справі положень частин 10 та 11 ст. 265 ЦПК України, у зв`язку з чим вимоги позивача в цій частині задоволенню не підлягають.
Враховуючи викладене, а також те, що доказів повернення кредиту чи спростування вказаних обставин, на час розгляду справи відповідачем не надано, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, а саме стягнення 4 900 грн. тіла кредиту та 10 101 грн. 35 коп. заборгованості за процентами нарахованих первісним кредитором та комісію за користування кредитом 490 грн., що сумарно складає 15 491 грн. 35 коп.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представник позивача надав копію договору, заявку на виконання доручення до договору, рахунок на оплату такт прийому-передачі виконаних робіт з розрахунком, загальний розмір яких складає 10 000 грн.
Оцінюючи зміст обсягу фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількості витраченого часу, розміру гонорару, співмірності послуг категорії складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, неминучості витрат, значенню справи, суд вважає, що гонорар є завищеним, оскільки має відповідати критерію «розумної необхідності» таких витрат.
А тому, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача витрат на оплату професійної правничої допомоги в розмірі 4 000 грн. що буде відповідати розумності, виваженості та справедливості.
Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Отже, з урахуванням положень статті 141 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» слід стягнути витрати зі сплати судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 4-13, 76-81, 89, 137, 141, 229, 247, 259, 263-265, 268, 280-289, 273, 352, 354 ЦПК України, суд,
в и р і ш и в :
Позов задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Фінансова компанія "Фінтраст Капітал" суму заборгованості за договором №5206931 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 27 грудня 2024 року в сумі 15 491 (п`ятнадцять тисяч чотириста дев`яносто одна) гривня 35 копійок, судовий збір в сумі 1 522 (одна тисяча п`ятсот двадцять дві) грн. 70 коп. та витрати на правничу допомогу в розмірі 4 000 (чотири тисячі) гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Сторони по справі:
позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал», зареєстроване місцезнаходженння: 03045, м. Київ, вул. Набережно-Корчуватська, 27, приміщення 2, ЄДРПОУ 44559822;
відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживанння: АДРЕСА_1 .

Суддя : Н.А. Загородько