Справа №750/16897/25 
Провадження №2/751/1135/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 червня 2026 року       місто Чернігів
Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а
в складі: головуючого - судді Яременко І. В. 
секретаря Усік Ю.О., 
pозглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Чернігові в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування,

ВСТАНОВИВ:
09.12.2025 ПрАТ «СК «АРКС» звернулось до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування в розмірі 37 316,47 грн та суми сплаченого судового збору у розмірі 3 028,00 грн. 
Заявлені вимоги обґрунтовують тим, що 29.05.2023 між ПрАТ «СК «АРКС» та ОСОБА_2 був укладений договір добровільного страхування майна № 063иг3н. Предметом договору є майнові інтереси страхувальника, пов`язані із володінням та користуванням нерухомим майном – квартирою АДРЕСА_1 . 16.03.2024 із застрахованим майном відбулась страхова подія - залиття застрахованої квартири водою. Комісією у складі ФОП ОСОБА_3 складено акт про залиття від 16.03.2024, якою встановлено, що залиття кв. 274 сталося з вище розташованої кв. АДРЕСА_2 внаслідок несправності крану встановленого забудовником. Страхувальник за договором добровільного страхування майна звернувся до АТ «СК «АРКС» із заявою про страхове відшкодування. Дана заява була розглянута, залиття водою застрахованої квартири визнано страховим випадком, у зв`язку з чим АТ «СК «АРКС» здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 37316,47 грн. Тому, на підставі ст. 993 ЦК України та ст. 108 Закону України «Про страхування» звертаються до суду з цим позовом.
Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 26.12.2025 справу передано на розгляд до Новозаводського районного суду м. Чернігова.
Ухвалою судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 27.01.2026 справу прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
20.03.2026 від представника відповідача на адресу суду надійшов відзив, згідно якого просять відмовити у задоволенні позову. Зазначає, що ОСОБА_1 є власником кв. АДРЕСА_3 . 16.03.2024 у кв. 281 через протікання крану холодного водопостачання на кухні сталося залиття кв. АДРЕСА_4 , що поверхом нижче. Однак, акт про залиття не складався, до матеріалів справи його не долучено. Тим самим позивач підмінив обов`язків документ у даній категорії справ – акт про залиття списком пошкодження № 1 від 16.03.2024. Більш того, даний акт було складено не комісією, а виконавцем робіт за договором підряду № 23020 від 23.02.2024 на проведення ремонтно-будівельних робіт приміщення, розташованого за адресою6 АДРЕСА_5 , укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Виробничо-Будівельне підприємство «ЕКО-БУД» в особі ФОП ОСОБА_3 . Також, з документами ОСОБА_1 не була ознайомлена, обстеження квартири не було проведено за участю представників ОСББ, що є порушенням норм чинного законодавства. Акт огляду застрахованого об`єкту 19.03.2024 був складений одноособово представником страхової компанії, а також без участі власника квартири, з якої на думку позивача, могло відбутися залиття. Причини залиття встановлено не було, огляду житлового приміщення відповідача з метою виявлення причин залиття не проводилось. Калькуляція не може вважатися належним доказом розміру заподіяної шкоди, оскільки вона складена виключно працівником страхової компанії позивача, без проведення належного технічного обстеження джерела залиття, без встановлення фактичного обсягу пошкоджень та без врахування реального стану приміщення після усунення наслідків події. Крім того, фактично сторони врегулювали спір у добровільному порядку, а відповідач забезпечив відновлення пошкодженого майна та компенсацію витрат, пов`язаних з проведенням відповідних ремонтних робіт, а тому відсутні правові підстави для повторного стягнення з відповідача будь-яких додаткових сум (а.с. 46-82).
25.03.2026 представник позивача через систему «Електронний суд» подав відповідь на відзив, згідно якого просить позов задовольнити посилаючись на те, що відповідачем не надано доказів на спростування її вини у завданні шкоди (а.с. 87-90).
02.06.2026 від представника відповідача на адресу суду надійшли додаткові пояснення, згідно яких позивачем не надано жодних доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_1 . Наявні в матеріалах справи документи не можуть бути покладені в основу висновку про наявність вини відповідача у спричиненні шкоди у вказаному розмірі, позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підтверджені належними та допустимими доказами (а.с. 94-96). 
Представник позивача у судове засідання не з`явився, на адресу суду надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність.
Відповідач та її представник у судове засідання не з`явились, від представника відповідача– адвоката Зачепіло З.Я. надійшла заява про розгляд справи у її та відповідача відсутність. 
Згідно ст. 223 ЦПК України, суд ухвалює рішення у відсутність учасників справи на підставі наявних у справі доказів.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд доходить наступного висновку.
Судом встановлено, що 30.05.2023 між АТ «СК «АРКС» (Страховик) та ОСОБА_2 (Страхувальник) був укладений договір добровільного страхування майна № 063иг3н. Предметом даного договору є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням майном, зазначеним у цьому договорі.
Згідно умов договору майном, що страхується, визначено квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_6 .
Згідно п. 7.1.8. договору, дія води - аварії водопровідних, каналізаційних, опалювальних, протипожежних або інших гідравлічних систем, проникнення води або інших рідин із сусідніх помешкань (які не належать Страхувальнику) визнано страховим випадком.
Зі списку пошкодження № 1 від 16.03.2024 по об`єкту Лісова 42в кв. АДРЕСА_4 , складеного ФОП ОСОБА_3 убачається, що в результаті несправності крану встановленого забудовником на квартирі за адресою по АДРЕСА_5 , відбулося затоплення кв. АДРЕСА_2 та АДРЕСА_4 за цією ж адресою. В ході затоплення постраждало майно (а.с. 10).
19.03.2024 ОСОБА_2 звернулась до АТ «СК «АРКС» із заявою про подію та на виплату у зв`язку з залиттям 16.03.2024 квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_6 .
19.03.2024 представником АТ «СК «АРКС» Громовим А.М. за участю страхувальника ОСОБА_2 складено акт огляду застрахованого об`єкту – кв. АДРЕСА_1 , згідно якого 16.03.2024 орієнтовно о 09 год 30 хв сталося протікання води з дев`ятого поверху. Квартира перебуває на балансі ОСББ. Акт складений на підставі зовнішнього огляду застрахованого об`єкту. Страхувальник з актом ознайомлений (а.с. 13-14).
Згідно кошторису відновлювального ремонту від 08.05.2024, його вартість становить 44501,47 грн (а.с. 15).
На підставі страхового акту № ARX412814 від 14.05.2024 та розрахунку страхового відшкодування, ПрАТ «СК «АРКС» здійснила виплату страхового відшкодування ОСОБА_2 в сумі 37 316,47 грн, що підтверджується копією платіжного доручення №1057722 від 15.05.2024 (а.с.18).
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, ОСОБА_1 є власником кв. АДРЕСА_3 (а.с. 19, 56-57). 
Відповідно до положень ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.
Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ст. 1 Закону України «Про страхування», страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.
Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 108 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.
Згідно положень ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, серед іншого, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.
З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди.
Схожого висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 27.05.2021 року у справі №761/12945/19.
Виходячи з цього, особа, яка вимагає відшкодування збитків (як грошової оцінки матеріальної шкоди), повинна довести факт заподіяння збитків (шкоди), розмір понесених збитків, (шкоди) безпосередній причинно-наслідковий зв`язок між неправомірними діями особи, яка спричинила збитки (шкоду), та самими збитками (шкодою). А відповідач має довести, що такі збитки (шкода) завдані не з його вини.
Позивачу належить довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а шкода, яка завдана особі, - наслідком такої протиправної поведінки. Також позивач несе тягар доведення перед судом розміру завданої шкоди, зокрема зменшення або знищення майна, яке належить йому на праві власності.
Аргумент представника позивача про презумпцію вини не звільняє його від обов`язку довести причинний зв`язок між діями Відповідачів та шкодою.
Такого висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 23.09.2020 у справі № 329/382/19.
Варто зазначити, що протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 04.08.2020 у справі № 925/1478/16).
Як на підставу для виплати страхового відшкодування позивач посилається на наявність страхового випадку, передбаченого договором, що підтверджується актом про залиття від 16.03.2024.
Згідно з пунктом 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року № 76, у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт, який повинен встановлювати причини залиття, зокрема чи залиття спричинено унаслідок несправності внутрішньобудинкових мереж водопостачання та водовідведення та з`ясування питання чи не було це наслідком недбалості осіб, мешканців квартир або інші обставини, що могли спричинити залиття. Форма вказаного акту встановлена в додатку № 4 до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій. 
В додатку № 4 до цих Правил зазначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. 
Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. 
В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття. Акт обов`язково має бути підписаний всіма членами комісії. 
Відмова від підпису складеного акта присутніми особами від потерпілої сторони та з боку винної не впливає на його чинність: у такому випадку в акті має бути зазначено що згадані особи (прізвище ім`я по батькові) підписувати складений акт відмовилися з тих чи інших причин.
Окрім забезпечення присутності осіб, визначених у зазначених Правилах, зацікавленим особам слід домогтися належного оформлення акта (оскільки нерідко представники ОСББ, житлово-експлуатуючих організацій та інші особи, що входять до складу комісій не мають юридичної освіти, в силу чого складають акти про залиття, не вказуючи необхідної інформації). Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій визначено, що з актом про залиття повинні бути ознайомлені мешканці відповідних квартир шляхом його підписання, що дає змогу майбутньому відповідачу включити до акту свої пояснення.
Такі правові висновки наведені у постанові Верховного Суду від 19 лютого 2020 року (справа №201/658/16-ц, провадження №61-40389св18).
Основною метою при складанні акту залиття квартири є встановлення причин залиття та осіб, відповідальних за спричинену шкоду.
Однак, наданий позивачем акт про залиття (список пошкодження № 1) від 16.03.2024 не відповідає вимогам, викладеним у Правилах, оскільки зі змісту вказаного акту не вбачається жодних відомостей про те, що при його складанні були присутні власники чи мешканці квартири, звідки утворилося таке залиття, не встановлено дійсну причину залиття.
Зокрема, єдиним доказом на підтвердження наявності у відповідача обов`язку з відшкодування шкоди є акт огляду застрахованого об`єкту – кв. АДРЕСА_1 від 19.03.2024.
З наданого позивачем Акту убачається, що перевірка проводилася лише у квартирі АДРЕСА_1 . При цьому з акту не видно, яким чином представник стаховика дійшов висновку щодо залиття квартири сталось через протікання води з дев`ятого поверху, а саме з кв. АДРЕСА_3 , яка не оглядалась.
При складанні Акту, який є доказом позивача про завдання шкоди, в порушення вищевказаних законодавчих актів не було запрошено представників балансоутримувача будинку – ОСББ, власника квартири, який є винним в залитті квартири, присутність якого є обов`язковою, не вказано, що було оглянуто кв. АДРЕСА_2 та яким чином було встановлено причину залиття. Підпис власника кв. АДРЕСА_2 відсутній, як і відомості про відмову від надання доступу до її огляду.
Статтями 12, 13 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій; учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Частина 6 вище вказаної статті передбачає, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Положеннями статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Оскільки з наданих позивачем доказів неможливо беззаперечно встановити причину та обставини залиття кв. АДРЕСА_1 , в тому числі причинно-наслідковий зв`язок між діями та шкодою, вину відповідача в цьому залитті, суд доходить висновку про необґрунтованість та недоведеність позовних вимог на предмет існування права вимоги до відповідача, як відповідальної особи за заподіяну шкоду, а тому вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.
У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, враховуючи положення п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на позивача.
Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-81, 141, 223, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд
ВИРІШИВ:
У задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування - відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Чернігівської апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення, а у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини рішення, протягом того ж строку з дня складення повного судового рішення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне рішення складено 12.06.2026.

Позивач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія» «АРКС» (ЄДРПОУ 20474912, адреса: 04070, м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8).
Відповідач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_7 ). 

Головуючий - суддя І. В. Яременко