Справа № 570/5752/25 
Номер провадження 2/570/490/2026 

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2026 року 
Рівненський районний суд Рівненської області в особі: 

судді Красовського О.О.  
з участю: 
секретаря судових засідань Захарук Г.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне (в порядку заочного розгляду) цивільну справу за позовом ОСОБА_1  до  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5  про поділ житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, -
в с т а н о в и в :

Покликаючись на те, що з відповідачами не досягнуто домовленостей щодо поділу майна, що належить їм на праві спільної часткової власності, позивачка просить суд ухвалити рішення, яким виділити в натурі в окремий об`єкт нерухомого майна, ідеальну частку житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами. Просить припинити право спільної часткової власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами.

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 11.11.2025 року позовну заяву залишено без руху.
Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 15.12.2025 року справа була прийнята до провадження судді Красовського О., та призначена до підготовчого судового засідання.
Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 27.02.2026 р. підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.
Справа призначалася на 01.04.2026, 20.04.2026, 28.05.2026. 

Представниця позивачки – адвокат Бойчук О.П. не з`явився в судове засідання. Подала клопотання про долучення доказів. Позов підтримує та просить справу розглядати без їхньої участі. В разі неявки відповідачів не заперечує щодо можливості проведення заочного розгляду справи.
Відповідачі втретє не з`явилися в судове засідання.
Згідно до положень ЦПК України про порядок повідомлення особи про час та місце судового засідання відповідачі є належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду даної цивільної справи. Крім того, на веб-сайті суду розміщується список справ, що призначені судом до розгляду, і така інформація є відкритою, загальнодоступною та зрозумілою; і при бажанні відповідачі мали можливість отримати інформацію про дату і час розгляду справи. Від сторін не надходили заяви про відкладення розгляду справи чи про слухання справи без їхньої участі. Відзиви на позов до суду не подані.
Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (постанова Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17). Крім того, у постанові від 10 травня 2023 року у справі № 755/17944/18 Верховний Суд зазначав, що наявна у справі довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки. Зазначене узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постановах: від 09 серпня 2019 року у справі№ 906/142/18, від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17.
Судові повістки для ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,  повернулися з відміткою «відсутній за вказаною адресою». Судова повістка для  ОСОБА_5  повернулася з відміткою «вручено».  Тобто відповідачі є належним чином повідомлена про дату і час розгляду справи.
ЄСПЛ також зазначив, що хоча загальна концепція справедливого судового розгляду та фундаментальний принцип змагальності провадження вимагають, щоб судові документи були належним чином вручені учаснику судового процесу, стаття 6 Конвенції не заходить так далеко, щоб зобов`язувати національні органи влади забезпечити бездоганне функціонування поштової системи (див., наприклад, згадане вище рішення у справі Лазаренко та інші, § 37, і, у контексті статті 8 Конвенції, Foley v. the United Kingdom (dec.), № 39197/ 98, 11 вересня 2001 року)».
Як зазначається у Постанові ВП ВС від 12 грудня 2024 року у справі № 990SСGС/20/24, ЄСПЛ неодноразово висловлював позицію, згідно з якою відкладення розгляду справи має бути з об`єктивних причин і не суперечити дотриманню розгляду справи у розумні строки. Так, у рішенні у справі «Цихановський проти України» (Tsykhanovsky v. Ukraine) ЄСПЛ зазначив, що саме національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.
Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та своєчасного (без невиправданих зволікань) розгляду і вирішення справи.
Суд наголошує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін чи учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.
Суд вважає, що справу можливо розглянути на підставі наявних доказів, участь сторін у справі не є обов`язковою. Тому суд вважає за можливе застосувати положення ЦПК України щодо можливості проведення заочного розгляду справи.

Дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст. 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення своїх позовних вимог, з`ясувавши фактичні обставини справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Обставини, встановлені при розгляді справи.
Позивачка ОСОБА_1 та ОСОБА_6 стали власниками по 1/2 частині житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: 
АДРЕСА_1 власності ОСОБА_1 на 1/2 житлового будинку з надвірними будівлями зареєстровано на підставі дубліката свідоцтва про право на спадщину № 1-29, що видане 08.05.2009 року Рівненським обласним державним архівом (а.с. 8-9).
Прізвище позивачки ОСОБА_7 змінено згідно свідоцтва про шлюб, виданого 08.12.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського районного управління юстиції, на ОСОБА_1 .
Право власності ОСОБА_6 на 1/2 житлового будинку з надвірними будівлями зареєстровано на підставі дубліката свідоцтва про право на спадщину № 1-29, що видане 08.05.2009 року Рівненським обласним державним архівом (а.с. 8-9).
03.08.2001 року позивачка та ОСОБА_6 уклали договір про встановлення порядку користування житловим будинком та надвірними будівлями, що розташований за адресою АДРЕСА_2 . 
За вказаним договором ОСОБА_1 у користування переходила частина житлового будинку, зазначена на поетажному плані під грифом: 1-1 – коридор, площею 9,2 м2; 1-2 – коридор, площею 4,9 м2; 1-3 – житлова кімната, площею 14,0 м2; 1-4 – житлова кімната, площею 17,7 м2 та надвірні будівлі: Б – сарая-літньої кухні, б – сарай.
Відповідно ОСОБА_6 перейшла в користування частина житлового будинку, яка складається з: 1-5 – житлова кімната, площею 26,2 м2; 1-6 – житлова кімната, площею 3,8 м2; 1-7 – кухня-котельня, площею 12,4 м2 та надвірні будівлі: Б – сарая-літньої кухні, В – сарай, в – сарай, Г – вбиральня.
У спільному користуванні залишились: Д – колодязь, № 1 – огорожа, № 2 – огорожа, І – замощення.
Рішенням виконавчого комітету Квасилівської селищної ради Рівненського району Рівненської області № 147 від 24.06.2008 року ОСОБА_1 надано дозвіл на виготовлення проектної документації про проведенню добудови до житлового будинку, який знаходиться на присадибній ділянці по АДРЕСА_2 . 
На підставі зазначеного рішення позивачка отримала Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0440 га, розташовану під частиною будинку за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідно до висновку щодо технічної можливості виділу об`єкта нерухомого майна№ 1185/23 від 27 листопада 2023 року, складеного фізичною–особою підприємцем ОСОБА_8 , виданого ОСОБА_1 на підставі витягу з Державного реєстру речових прав, реєстраційний номер 2828947156060, вказано, що за результатами обстеження та технічними показниками частина будинку має окремий вхід, відокремлені інженерні мережі знаходиться на окремій земельній ділянці, тому, не порушуючи будівельних норм та правил, є технічна можливість виділити в окремий самостійний об`єкт нерухомого майна житловий будинок загальною площею 53,1 м2 та житловою площею 31,7 м2, який складається з наступних приміщень:1-1 коридор, площею 4,1 м2; 1-2– санвузол, площею 3,2 м2;1-3– житлова кімната, площею 14,0 м2;1-4 – житлова кімната, площею 17,7 м2;1-5– кухня, площею 9,2 м2;1-6– кладова, площею 4,9 м2.
Склад новоутворених об`єктів нерухомого майна: а – прибудова; Пг/а – погріб; а1 – сходи; Б – сарай-літня кухня; б – сарай; Г – вбиральня; № 2 – огорожа (а.с.19).
27.11.2023 року ФОП ОСОБА_8 виготовлено технічний паспорт на частину будинку та надвірних будівель, які знаходиться в користуванні ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2 . (а.с.20-22).
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_1 . 
Позивачка, зазначає, що позбавлена можливості здійснити виділ житлового будинку з надвірними будівлями в натурі в окремий об`єкт нерухомого майна, тому звернулася до суду.
Згідно витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 84743475, інформація щодо ОСОБА_6 в спадковому реєстрі відсутня.

Положення законодавства. 
За нормами ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (стаття 15 ЦК України).
Частинами 1, 2 статті 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Згідно з частиною першою статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
Відповідно до ч.1 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.
Статтею 361 ЦК України регламентовано, що співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.
Відповідно до статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.
Виходячи з аналізу змісту норм статей 183, 358, 364 ЦК України можна дійти висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності.
Отже, визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників.
Так, згідно з пунктами 1.2, 2.1, 2.4 Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженою наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 року № 55 поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси. 
Пунктом 2.3 глави 2 Інструкції передбачено, що не підлягають поділу об`єкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) об`єкти нерухомого майна. Зазначені положення узгоджуються з нормами статей 316, 317, частинами першою, другою статті 376 ЦК України.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 травня 2021 року у справі № 501/2148/17 зроблено висновок, що поняття "поділ" та "виділ" не є тотожними. При поділі майно, що знаходиться в спільній частковій власності, поділяється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності припиняються. При виділі частки правовідносини спільної часткової власності, як правило, зберігаються, а припиняються лише для співвласника, частка якого виділяється. Винятком з цього правила є ситуація, коли майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, - тоді має місце поділ спільного майна. Тобто, поділ спільного майна відрізняється від виділу частки співвласника або припинення його права на частку в спільному майні однією суттєвою ознакою - у разі поділу майна право спільної часткової власності на нього припиняється.
В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 липня 2021 року у справі №310/7011/17 (провадження №61-7153св20) зроблено висновок, що «спірне майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, у зв`язку з чим виділ частки в цьому майні лише для позивача є неможливим, а можливий поділ цього майна в натурі між сторонами, у разі якого право спільної часткової власності на нього припиняється».
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Висновки суду.
Частку житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , за технічними характеристиками можливо виділити в натурі з огляду на наступне.
Згідно висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна №1185/23 від 27 листопада 2023 року, за результатами обстеження вищевказаного житлового будинку та технічними показниками, частина житлового будинку моє окремий вхід, відокремлені інженерні мережі, знаходиться на окремій земельній ділянці, тому не порушуючи будівельних норм та правил є технічна можливість виділити в окремий самостійний об`єкт нерухомого майна. 
Склад новоутвореного об`єкта нерухомого майна,що розташовано за адресою: АДРЕСА_2 , а саме приміщення житлового будинку загальною площею 53,1 м2 та житловою площею 31,7 м2, який складається з наступних приміщень:1-7 – коридор, площею 4,1 м2; 1-8– санвузол, площею 3,2 м2; 1-9– житлова кімната, площею 14,0 м2;1-10– житлова кімната, площею 17,7 м2; 1-11– кухня, площею 9,2 м2; 1-12– кладова, площею 4,9 м2.Та надвірні будівлі: а – прибудова; Пг/а – погріб; а1 – сходи; Б – сарай-літня кухня; б – сарай; Г – вбиральня; № 2 – огорожа.
Зазначеним майном користується позивачка, про що зазначено в позовній заяві . 
Таким чином заявлений позов підлягає до задоволення. 

Судові витрати.
За змістом ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.
За положеннями ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачка не заявила про те, щоб понесені нею судові витрати були стягнуті з відповідачів на її користь. Адже кожна із сторін має право розпоряджатися своїми правами на власний розсуд. І в даному випадку позивачка не бажає відшкодовувати понесені нею судові витрати. А суд не може прийняти рішення, вийшовши за межі волі позивачки. Таким чином понесені позивачкою судові витрати залишаються покладеними на неї.

Керуючись ст. ст. 12, 89, 141, 263-265, 280 - 284 ЦПК України, суд, 

в и р і ш и в :

Позов  ОСОБА_1 до  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5  про поділ житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами - задоволити повністю. 

Відповідно до Висновку щодо технічної можливості виділу об`єкта нерухомого майна № 1185/23 від 23 листопада 2023 року, що складений фізичною особою-підприємцем ОСОБА_8 , виділити в окремий об`єкт нерухомого майна ОСОБА_1 в натурі, як власнику ідеальної частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташовано за адресою: АДРЕСА_2 , а саме, приміщення житлового будинку загальною площею 53,1 м2 та житловою площею 31,7 м2 , яке складається з наступних приміщень: 
1-7 – коридор, площею 4,1 м2; 
1-8– санвузол, площею 3,2 м2; 
1-9– житлова кімната, площею 14,0 м2;
1-10– житлова кімната, площею 17,7 м2; 
1-11– кухня, площею 9,2 м2; 
1-12– кладова, площею 4,9 м2.
та надвірні будівлі:
а – прибудова; 
Пг/а – погріб; 
а1 – сходи; 
Б – сарай-літня кухня; 
б – сарай;
Г – вбиральня; 
№ 2 – огорожа.

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 щодо житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 щодо житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Позивач має право подати апеляційну скаргу на рішення суду безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивачка:  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , мешканка АДРЕСА_2 ).

Відповідачка: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , мешканка АДРЕСА_2 ).

Відповідач: ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , мешканець АДРЕСА_2 ).

Відповідач: ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_5 , мешканець АДРЕСА_2 ).

Відповідач: ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_6 , мешканець АДРЕСА_2 ).

Суддя Красовський О.О.