П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 240/24892/25 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Окис Т.О.
Суддя-доповідач - Слободонюк М.В. 
28 травня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Слободонюка М.В. 
суддів: Канигіної Т.С.  Кузьмишина В.М. , 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 05 січня 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування пункту протокольного рішення, 
В С Т А Н О В И В : 
ОСОБА_1 звернулася до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства оборони України, за вимогами якого просила суд визнати протиправним і скасувати пункт з протокольного рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов?язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 05.05.2025 № 13/зм.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 05 січня 2026 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права.
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 20.01.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою позивача та призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.
У своєму відзиві відповідач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість судового рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, виходячи з наступного.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 23.12.2024 ОСОБА_1 звернулася до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою, в якій просила виплатити їй одноразову грошову допомогу у зв`язку з загибеллю ІНФОРМАЦІЯ_2 брата ОСОБА_2 .
До заяви додала копії свідоцтва про смерть ОСОБА_2 серія НОМЕР_1 ; витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 18.09.2023 № 265; грошового атестату від 19.09.2023 № 19569 та рішення Богунського районного суду міста Житомира від 23.10.2024 у справі № 295/12618/24, яким встановлено факт перебування ОСОБА_1 на утриманні ОСОБА_2 
15.01.2025 тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 підписав висновок № 1043/10/768, згідно якого ОСОБА_1 має прав на одержання одноразової грошової допомоги.
Відповідно до Витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 21.03.2025 № 52/168, розглянувши подані документи комісія дійшла висновку про призначення одноразової грошової допомоги, зокрема згідно пункту 57, ОСОБА_1 сестрі загиблого ІНФОРМАЦІЯ_4 у період дії воєнного стану солдата ОСОБА_2 .
Листом від 23.04.2025 № 1043/10/6026 начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 підписав оновлену доповідь та висновок стосовно перегляду висновку про можливість виплати одноразової грошової допомоги сестрі колишнього військовослужбовця ОСОБА_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 під час дії воєнного стану, ОСОБА_1 , у зв`язку з тим, що вона, відповідно до рішення Богунського районного суду міста Житомира від 23.10.2024 у справі № 295/12618/24 не перебувала на повному утриманні загиблого. Також зазначений лист містить прохання переглянути раніше надіслані документи з урахуванням нового висновку та доповіді, а висновок і доповідь, надіслані ІНФОРМАЦІЯ_5 за № 1043/10/768 від 15.01.2025 вважати недійсними.
Згідно Витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 02.05.2025 розглянувши подані документи, комісія дійшла висновку про скасування у зв`язку з технічною помилкою пункт 57 рішення Комісії від 21.03.2025 № 52/168.
Листом від 08.07.2025 № 220/13/22685 Департамент соціального забезпечення МО України розглянувши адвокатський запит, що стосується скасування рішення про призначення одноразової грошової допомоги повідомила про прийняття зазначеного вище рішення та про те, що документи для розгляду питання щодо можливості призначення та виплати одноразової грошової допомоги членам сім`є загиблого ОСОБА_2 плануються до розгляду на найближчому засіданні комісії, яке заплановано на липень 2025 року.
Як убачається з витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги і компенсаційних сум, від 18.07.2025 № 57/д, комісія, розглянувши подані документи, дійшла висновку про повернення на доопрацювання документів для призначення одноразової грошової допомоги, поданих відповідно до пункту 27 ОСОБА_1 - сестрою загиблого ІНФОРМАЦІЯ_2 під час дії воєнного стану солдата ОСОБА_2 . 
Документи ОСОБА_1 повернуто на доопрацювання з метою надання документів, які відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» підтверджують факт перебування заявниці на утриманні загиблого військовослужбовця, а саме: копії судового рішення, що підтверджує право на призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, або документів, виданих Пенсійним фондом України, які підтверджують право на призначення чи факт призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника станом на дату загибелі військовослужбовця, що надає право на отримання одноразової грошової допомоги.
Вважаючи пункт 3 протокольного рішення Комісії від 02.05.2025 про скасування пункту 57 рішення Комісії від 21.03.2025 № 52/168 у зв`язку з технічною помилкою протиправним, ОСОБА_1 звернулась із цим позовом до суду.
Приймаючи оскаржуване судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що п. 3 рішення Комісії Міністерства оборони України від 02.05.2025 про скасування попереднього протокольного рішення у зв`язку з технічною помилкою має процедурний та проміжний характер, не породжує самостійних правових наслідків для позивача та не порушує її прав чи законних інтересів, а питання щодо призначення одноразової грошової допомоги остаточно не вирішено, оскільки подані документи були повернуті на доопрацювання, у зв`язку з чим підстави для задоволення позову відсутні.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.
Так, статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За приписами статті 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-XII від 25.02.1993 (далі - Закон № 2232-XII), виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві.
Виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-ХІІ (далі - Закон № 2011-ХІІ)
Закон № 2011-ХІІ визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Частиною 1 статті 16 Закону № 2011-ХІІ встановлено що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Відповідно до п. 1 частини 2 статті 16 Закону № 2011-ХІІ, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі: 1) загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.
Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначає відповідний Порядок затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 (далі - Порядок № 975). Допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги. Днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця є дата смерті, зазначена у свідоцтві про смерть (п. 3 Порядку № 975).
На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», пунктом 2 якої встановлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», крім громадян Російської Федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору.
Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі особи, зазначеної у пункті 1 цієї постанови, в період дії воєнного стану, що зазначена у свідоцтві про смерть.
Як убачається з матеріалів справи, предметом оскарження у цій справі позивач визначила пункт 3 рішення Комісії Міністерства оборони України від 02.05.2025 № 13/зм, яким у зв`язку з технічною помилкою скасовано пункт 57 рішення Комісії від 21.03.2025 № 52/168 щодо призначення одноразової грошової допомоги.
Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що після прийняття вказаного рішення Комісією Міністерства оборони України 18.07.2025 прийнято інше рішення, оформлене пунктом 27 протоколу № 57/д, яким подані позивачем документи повернуто на доопрацювання з метою надання додаткових документів, що підтверджують право на отримання одноразової грошової допомоги.
Отже, станом на момент звернення позивача до суду питання щодо призначення або відмови у призначенні одноразової грошової допомоги остаточно не було вирішене відповідачем, а адміністративна процедура перебувала на стадії подальшого опрацювання та перевірки поданих документів.
Колегія суддів зазначає, що гарантоване статтею 55 Конституції України право на судовий захист пов`язується саме з наявністю порушеного права, свободи чи інтересу особи суб`єктом владних повноважень.
Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або законних інтересів особи на момент її звернення до суду. При цьому таке порушення має бути реальним, стосуватися індивідуально визначених прав або інтересів особи та бути безпосереднім наслідком рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.
У контексті спірних правовідносин колегія суддів вважає за необхідне розмежувати рішення суб`єктів владних повноважень, які мають виключно процедурний або проміжний характер, та рішення, які самостійно породжують правові наслідки для особи.
Рішення процедурного характеру є складовими відповідної адміністративної процедури, фіксують певний її етап, однак самі по собі не змінюють обсяг прав чи обов`язків особи та не створюють самостійного юридичного результату.
Натомість самостійним предметом судового оскарження можуть бути рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень, які безпосередньо впливають на права чи законні інтереси особи та породжують для неї відповідні юридичні наслідки.
Таким чином, визначальним критерієм віднесення рішення до такого, що може бути самостійним предметом судового контролю, є наявність безпосереднього впливу такого рішення на права та обов`язки особи.
З урахуванням наведеного колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що рішення Комісії Міністерства оборони України від 02.05.2025 № 13/зм не було остаточним рішенням за результатами розгляду заяви позивача про призначення одноразової грошової допомоги, а мало проміжний та процедурний характер.
Фактично оскаржуване рішення було складовою адміністративної процедури розгляду питання про можливість призначення позивачу одноразової грошової допомоги, яка у подальшому продовжилась прийняттям рішення від 18.07.2025 щодо повернення документів на доопрацювання.
При цьому саме рішення про повернення документів на доопрацювання визначило подальший порядок реалізації позивачем права на отримання одноразової грошової допомоги та зумовило необхідність подання додаткових документів для підтвердження підстав її призначення.
Водночас матеріали справи не містять відомостей про оскарження позивачем рішення Комісії від 18.07.2025 № 57/д, яким безпосередньо завершено відповідний етап адміністративної процедури та визначено подальший механізм реалізації права позивача.
Колегія суддів також враховує, що рішення від 02.05.2025 фактично було реалізоване подальшими процесуальними діями відповідача та вичерпало свою дію прийняттям наступного рішення за результатами розгляду поданих документів.
Надання правової оцінки проміжним процедурним рішенням допускається у межах перевірки правомірності остаточного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо саме таке остаточне рішення впливає на права, свободи чи інтереси особи.
З огляду на встановлені обставини справи колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що на момент звернення до суду позивачем не доведено факту порушення її прав саме оскаржуваним рішенням від 02.05.2025 № 13/зм, оскільки питання щодо призначення одноразової грошової допомоги залишалося невирішеним по суті, а документи позивача були повернуті на доопрацювання.
Інші доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з правовою оцінкою суду першої інстанції та не містять нових обставин, які б спростовували його висновки.
Враховуючи вищевикладене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно з`ясував обставини справи, правильно застосував норми матеріального права та не допустив порушень норм процесуального права, у зв`язку з чим підстав для скасування чи зміни оскаржуваного рішення не встановлено.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
У зв`язку з відмовою у задоволенні апеляційної скарги та залишенням рішення суду першої інстанції без змін, підстави для розподілу судових витрат на користь позивача відсутні.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 05 січня 2026 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Головуючий	 		Слободонюк М.В.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Канигіна Т.С.    Кузьмишин В.М.