Справа № 515/452/26
Провадження № 3/515/964/26

Татарбунарський районний суд Одеської області 
ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 травня 2026 року м. Татарбунари

Суддя Татарбунарського районного суду Одеської області Луцюк В.О., розглянувши матеріали, які надійшли від ВП № 2 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , непрацевлаштованої, паспорт громадянина України НОМЕР_1 , виданий 30 травня 2001 року Ізмаїльським МВ УМВС України в Одеській області, 
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

10 лютого 2026 року о 14 години 30 хвилин ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство психологічного характеру щодо своєї доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме ображала її, виражалася на її адресу нецензурною лайкою, відправляючи до магазину для повернення продуктів, внаслідок психологічного тиску дитина пішла з дому. Своїми діями ОСОБА_1 завдала шкоди психологічному здоров`ю дитини, чим вчинила правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП.
ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином та своєчасно, клопотання про відкладення розгляду справи не подала, представника у судове засідання не направила.
У відповідності до положень ст. 268 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП, не є обов`язковою, тому суд розглядає справу у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на підставі наявних в матеріалах справи доказів.
Виходячи з змісту ст. 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушниці та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.
Відповідно до ч.1 ст.173-2 КУпАП домашнім насильством визнається умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Частиною 2 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП, підтверджується такими доказами:
протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 756465 від 16 березня 2026 року, зауважень щодо викладених у ньому обставин правопорушниця не зазначила, з протоколом погодилася;
копією свідоцтва про народження дитини, на підтвердження материнства ОСОБА_1 ;
рапортом про надходження повідомлення на лінію 102 про зникнення 10 лютого 2026 року о 15 годині 00 хвилин неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; був конфлікт, раніше не зникала, заявник: ПОГ Бистрика;
копією Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 12026162240000193 від 11 лютого 2026 року про внесення відомостей за фактом залишення неповнолітньою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після сварки з матір`ю, місця проживання;
копією заяви ОСОБА_1 від 11 лютого 2026 року про закриття кримінального провадження № 12026162240000193 від 11 лютого 2026 року за фактом зникнення доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за встановлення місцезнаходження дитини;
письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де остання показала, що 10 січня 2026 року вранці матір відправила її до м. Татарбунари з метою купівлі продуктів та дала з собою банківську картку, щоб вона зняла кошти. Вона придбала всі продукти по списку, який їй дала матір, та повернулася додому. Вдома матір почала переглядати пакет з продуктами та сказала, що вона витратила значно більше, ніж купила. Мати почала ображати її, кричати на неї, висловлюватися на її адресу нецензурною лайкою, на що вона образилася та пішла з дому. Ходила по селу та на лиман. Вже 11 лютого 2026 року її знайшов працівник поліції ОСОБА_3 та відвіз її до школи. Матір неодноразово раніше її ображала та била разом із своїм співмешканцем ОСОБА_4 ;
письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 11 лютого 2026 року, згідно з якими 10 лютого 2026 року вона відправила доньку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до м. Татарбунари купити продуктів та дала їй свою банківську картку. Коли дитина повернулася, вона почала переглядати пакет та зрозуміла, що донька її обманює та не віддала решту грошей. Вона почала кричати на неї та сказала, що дитина поїде до м. Татарбунари та поміняє продукти і поверне кошти. Після розмови донька пішла з дому та не повернулася. Звернулася до поліції за фактом зникнення дитини. Доньку знайшли працівники поліції;
постановою ст. слідчого відділення № 2 СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області Ведути О.Ю. від 20 лютого 2026 року про закриття кримінального провадження № 12026162240000193 від 11 лютого 2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п.2 ч.2 ст. 115 КК України за відсутності складу кримінального правопорушення, у зв`язку з встановленням місцезнаходження дитини. 
формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства ОСОБА_1 станом на 16 березня 2026 року, згідно з якою рівень небезпеки визначено, як низький;
листом начальника Служби у справах дітей Дивізійської сільської ради ОСОБА_5 на ім`я прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури від 20 лютого 2026 року, з якого вбачається, що сім`я ОСОБА_6 перебуває на обліку, як така, що опинилася у складних життєвий обставинах, здійснюється соціальний супровід та контроль за дотриманням прав і законних інтересів дитини. 
Проаналізувавши надані докази, вважаю, що з матеріалів справи вбачається, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП.
Обираючи вид і міру адміністративного стягнення, судом враховується характер вчинених правопорушень, особу правопорушниці, яка до адміністративної відповідальності раніше не притягувалася, за відсутності інших даних, за місцем проживання зарекомендувала себе посередньо, ступінь її вини, майновий стан за непрацевлаштування і обставини, що пом`якшують та обтяжують її відповідальність.
З урахуванням викладеного, суд дійшов до висновку, що для виправлення ОСОБА_1 , а також для припинення вчинення нею нових правопорушень, буде доцільним застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції ч.2 ст.173-2 КУпАП.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 належить стягнути на користь держави судовий збір у сумі 665,60 грн.
Керуючись ст. 33, 40-1, ч.3 ст. 173-2, ст. 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 510,00 грн (п`ятсот десять грн 00к.).
Адміністративний штраф стягнути за реквізитами: Татарбунарська міська ТГ, отримувач: ГУК в Од.обл./м.Татарбун./21081100, код ЄДРПОУ:37607526, банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), номер рахунку: UA388999980313020106000015732, код КДБ:21081100.
На підставі ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу протягом 15 днів з дня вручення правопорушниці постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, з метою примусового виконання цієї постанови органами державної виконавчої служби стягнути з правопорушника подвійний розмір штрафу.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 665,60 грн (шістсот шістдесят п`ять грн 60к.) за реквізитами: стягувач ГУК у м.Києві/м.Київ 22030106, код за ЄДРПОУ 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA9089 99980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, протягом десяти днів з дня винесення постанови на ім`я Одеського апеляційного суду через Татарбунарський районний суд Одеської області.

Суддя В.О. Луцюк