ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2026 року	справа № 380/1750/26	

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Морської Галини Михайлівни, розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області про визнання протиправними дій, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі - позивачка) звернулася до суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області (далі - відповідач), в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 31.10.2025 №134150011776 про відмову в проведенні перерахунку пенсії;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області нарахувати і виплатити ОСОБА_1 грошову допомоги у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України від 09.07.2003 №1058-VI «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Ухвалою від 03.02.2026 відкрите спрощене провадження у справі без виклику сторін.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 14.10.2025 року ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою щодо виплати грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України від 09.07.2003 №1058-VI «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». За принципом екстериторіальності вказану заяву розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області, яке прийняло рішення за №134150011776 про відмову в проведенні перерахунку, доведене до відома 31.10.2025 листом №51772/03-16. Відмова мотивована тим, що за матеріалами електронної пенсійної справи гр. ОСОБА_1 встановлено, що її страховий стаж складає 42 роки 8 місяці 23 дні, стаж в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років складає 19 років 1 місяць 2 дні на дату досягнення пенсійного віку. До стажу в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років гр. ОСОБА_1 не враховано період з 02.10.2014 по 30.09.2025 на посаді методиста.
Вважаючи спірне рішення протиправним, позивачка звернулась до суду.
Відповідач через електронний суд отримав копію позову 30.01.2026 та копію ухвали про відкриття провадження у справі 04.02.2026.
Однак, станом на момент розгляду цієї справи, жодних заяв по суті справи від відповідача на адресу суду не надходило. При цьому, суд враховує, що згідно ч.4 ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідно до ч.6 ст.162 цього ж Кодексу, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Розглянувши наявні у справі документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд зазначає наступне.
14.10.2025 ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою щодо виплати грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України від 09.07.2003 №1058-VI «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 
За принципом екстериторіальності заява розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області
Рішенням від 31.10.2025 №134150011776 про відмову в проведенні перерахунку ОСОБА_1 пенсії в частині призначення одноразової грошової допомоги згідно п. 7-1 Прикінцевих положень Закону у зв`язку з відсутністю необхідного стажу в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років.
Відмова мотивована тим, що за матеріалами електронної пенсійної справи гр. ОСОБА_1 встановлено, що її страховий стаж складає 42 роки 8 місяці 23 дні, стаж в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років складає 19 років 1 місяць 2 дні на дату досягнення пенсійного віку. До стажу в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років гр. ОСОБА_1 не враховано період з 02.10.2014 по 30.09.2025 на посаді методиста (працювала на посаді викладача за сумісництвом) в Державному професійно-технічному навчальному закладі «Червоненському вищому професійному училищі», так як посада методиста не передбачена Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909 (зі змінами).
Не погодившись із відмовою, позивачка звернулась до суду.
Надаючи оцінку обґрунтованості позову, суд зазначає наступне.
Спір у цій справі стосується відмови у призначенні Позивачці допомоги в розмірі десяти місячних пенсій, у зв`язку із тим, що посада методиста не передбачена Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909.
Надаючи оцінку позиціям сторін у справі, суд застосовує наступні правові норми.
Відповідно до підпункту “е” статті 55 Закону України “Про пенсійне забезпечення” право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.
Відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” Особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.
Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.
Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Такий Порядок затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1191.
Пунктом 2 згаданого Порядку встановлено, що до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів “е” і “ж” статті 55 Закону України “Про пенсійне забезпечення”, що передбачені Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909.
Зміст Розділу 1 “Освіта” Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року № 909 (далі - Перелік закладів і установ) в частині “Найменування закладів і установ” містить зазначення “Вищі навчальні заклади I-II рівнів, професійно-технічні навчальні заклади ”, а в частині “ директори, їх заступники з навчально-виховної (навчальної, виховної, навчально-виробничої) роботи, старші майстри виробничого навчання, майстри виробничого навчання, викладачі, педагоги професійного навчання, практичні психологи, соціальні педагоги, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи ”.
Відповідно до відомостей трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 (дата заповнення 11.07.1984), остання:
із 05.03.1987 прийнята на посаду секретаря училища на час декретної відпустки в Червоненське СПТУ - 75 (наказ 67 від 05.03.87); 
із 16.05.1991 переведена на посаду лаборанта (наказ №34 від 16.05.1991); 
із 01.09.1995 переведена на посаду майстра виробничого навчання по підготовці бухгалтерів (наказ №99 від 01.09.1995); 
із 12.08.1997 переведена майстром виробничого навчання у новостворене ПТУ 75 (наказ №74 від 12.08.1997); 
із 16.11.1997 переведена тимчасово на посаду старшого майстра у Вище професійне училище №75 (наказ №14 від 14.11.1997); 
із 13.08.2001 переведена на посаду майстра виробничого навчання по підготовці бухгалтерів (наказ №102 від 07.08.2001); 
із 01.09.2002 переведена на посаду викладача спец, предметів по підготовці «бухгалтерів» по контракту (наказ №100 від 01.09.2002); 
із 13.10.2008 переведена на посаду майстра виробничого навчання груп з підготовки обліковців (наказ №65 від 13.10.2008);
із 02.10.2014 переведена на посаду методиста (наказ № 86к від 02.10.2014)
Проте як слідує із спірного рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про відмову в проведенні перерахунку №134150011776 від 31.10.2025, пенсійним органом не враховано ОСОБА_1 період з 02.10.2014 по 30.09.2025 на посаді методиста, разом із тим відповідач визнає, що позивачка працювала на посаді викладача за сумісництвом.
Статтею 28 Закону України "Про професійну (професійно-технічну) освіту" N 103/98-ВР (чинний до 12.09.2025) встановлено, що робочий час викладача, педагога професійного навчання, майстра виробничого навчання, інструктора виробничого навчання, асистента майстра виробничого навчання, асистента викладача закладу професійної (професійно-технічної) освіти визначається згідно з обсягом навчального навантаження та позаурочної навчально-методичної, організаційної та виховної роботи серед здобувачів освіти. Граничні обсяги навчального навантаження та позаурочної навчально-методичної, організаційної та виховної роботи у закладах професійної (професійно-технічної) освіти визначає центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері освіти і науки за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері економічного і соціального розвитку, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері трудових відносин. 
Згідно пункту 63 розділу VI Інструкції про порядок обчислення заробітної плати працівників освіти, затвердженої наказом Міністерства освіти України від 15.04.93 р. N 102 за погодженням з Мінпраці, ЦК профспілки працівників освіти і науки України, Мінфіном, зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 27 травня 1993 року за N 56 (далі - Інструкція), оплата праці педагогічних працівників установ і закладів освіти провадиться виходячи із встановлених ставок заробітної плати (посадових окладів) з урахуванням підвищень, фактичного обсягу педагогічної роботи, доплат та надбавок. Навчальне навантаження між вчителями, викладачами та іншими педагогічними працівниками розподіляється керівником установи за погодженням з профспілковим комітетом залежно від кількості годин, передбачених навчальними планами, наявності відповідних педагогічних кадрів та інших конкретних умов, що склались у закладі. Навчальне навантаження викладачам вищих навчальних закладів І-ІІ рівнів акредитації та професійно-технічних навчальних закладів визначається один раз на рік до початку навчального року. 
Згідно з пунктом 78 Інструкції середня місячна заробітна плата викладачам вищих навчальних закладів І-ІІ рівнів акредитації та професійно-технічних навчальних закладів визначається шляхом множення годинної ставки викладача на встановлений йому обсяг річного навантаження і ділення цього добутку на 10 навчальних місяців. Годинна ставка обчислюється шляхом ділення місячної ставки заробітної плати на середньомісячну норму навчального навантаження (72 години). 
Відповідно до статті 25 Закону України «Про професійну освіту» від 21.08.2025 № 4574-ІХ робочий час педагогічного працівника закладу професійної освіти включає час на виконання ним навчальної, методичної, виховної, організаційної роботи та здійснення інших видів педагогічної діяльності, передбачених трудовим договором (контрактом). Навчальне навантаження на одну ставку викладача закладу професійної освіти становить 720 годин на навчальний рік.
Відповідно до довідки Закладу професійної (професійно-технічної) освіти «Галицький професійний агротехнічний коледж» №267 від 24.10.2025 про кількість прочитаних годин за 2013- 2025 навчальні роки щодо ОСОБА_1 вбачається наступне: за 2013-2014 навчальний рік - 346 прочитаних годин, за 2014-2015 навчальний рік - 204 прочитані години, за 2015-2016 навчальний рік - 358 прочитаних годин, за 2016-2017 навчальний рік - 210 прочитаних годин, за 2017- 2018 навчальний рік - 354 прочитані години, за 2018-2019 навчальний рік - 405 прочитаних годин, за 2019-2020 навчальний рік - 531 прочитана година, за 2020-2021 навчальний рік - 595 прочитаних годин, за 2021-2022 навчальний рік - 425 прочитаних годин, за 2022-2023 навчальний рік - 373 прочитані години, за 2023-2024 навчальний рік - 451 прочитана година, за 2024-2025 навчальний рік - 508 прочитаних годин.
Суд також звертає увагу, що на спірні правовідносини поширюється також дія Переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 14.06.2000 №963, який відносить посаду "методист" до посад педагогічних працівників поряд із викладачами.
Відповідно до ч. 5 ст. 241 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Так Верховний Суд в постанові від 05.06.2024 року у справі № 300/2555/22 звернув увагу на наявність у національному законодавстві правових "прогалин" щодо захисту прав людини та основних свобод, зокрема у сфері пенсійного забезпечення викладачів у позашкільних закладах освіти, а також з метою реалізації положень статті 46 Конституції України щодо недопущення обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави, варто дійти висновку, що стаж роботи методистом має зараховуватись до пільгового стажу осіб у розумінні пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" при розгляді територіальними органами Пенсійного фонду України відповідних заяв попри те, що зазначена посада прямо не була передбачена затвердженим Переліком N 909.
Також у постановах від 02.04.2019 у справі N 352/1740/16-а, від 29.11.2019 у справі N 414/53/17, від 21.05.2020 у справі N 338/263/17 Верховний Суд дійшов висновків, що згідно із пунктом 4 Порядку виплати надбавок за вислугу років педагогічним та науково- педагогічним працівникам навчальних закладів і установ освіти, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31.01.2001 N 78 "Про реалізацію окремих положень частини першої статті 57 Закону України "Про освіту", частини першої статті 25 Закону України "Про загальну середню освіту", частини другої статті 18 і частини першої статті 22 Закону України "Про позашкільну освіту" (далі - Порядок N 78), працівникам підприємств, установ, організацій, які крім основної роботи займалися викладацькою роботою у навчальних закладах обсягом не менше ніж 180 годин на навчальний рік, до стажу педагогічної роботи для виплати надбавки за вислугу років зараховуються місяці, протягом яких проводилася викладацька робота. Працівникам підприємств, установ, організацій, які крім основної роботи працювали за сумісництвом на посадах науково-педагогічних або педагогічних працівників з обсягом роботи не менше ніж на 0,25 посадового окладу (ставки заробітної плати), до стажу педагогічної роботи для виплати надбавки за вислугу років зараховується період роботи на цих посадах. За наведеного правового регулювання, зарахування роботи на посаді вчителя до спеціального педагогічного стажу не ставиться в залежність від того, було це основним місцем роботи особи чи за сумісництвом, за умови, якщо викладацька робота за сумісництвом займає не менше ніж 180 годин на навчальний рік, а також якщо працівникам підприємств, установ, організацій, які крім основної роботи працювали за сумісництвом на посадах науково-педагогічних або педагогічних працівників з обсягом роботи не менше ніж на 0,25 посадового окладу (ставки заробітної плати).
Відтак періоди роботи ОСОБА_1 з 01.09.1995 по 18.08.2025 майстром виробничого навчання, старшим майстром виробничого навчання, викладачем та методистом у професійно-технічному навчальному закладі (Червоненському СПТУ - 75, Вищому професійному училищі №75, Закладі професійної (професійно-технічної) освіти «Галицький професійний агротехнічний коледж»), які сукупно становлять більше 30 років, підтверджені належними доказами, що є достатнім для призначення та виплати грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV.
Враховуючи встановлені судом обставини та наведені правові норми, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 на день досягнення пенсійного віку працювала в установі державної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту "е" статті 55 Закону України “Про пенсійне забезпечення”, і має страховий стаж більше 30 років на таких посадах, а також позивачка попередньо не отримувала будь-яку пенсію, тому позовні вимоги щодо визнання протиправним рішення відповідача та зобов`язання виплати грошову допомогу у розмірі 10 місячних пенсій станом на день призначення підлягають задоволенню.
Згідно із ч. 1, ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Приписами ч.1 ст.139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, підп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 31.10.2025 №134150011776.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (ЄДРПОУ 14099344, адреса: майдан Свободи, Держпром, 3 під., 2 пов.,м. Харків,Харківський р-н, Харківська обл.,61022) нарахувати і виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) грошову допомоги у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України від 09.07.2003 №1058-VI «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (ЄДРПОУ 14099344, адреса: майдан Свободи, Держпром, 3 під., 2 пов.,м. Харків,Харківський р-н, Харківська обл.,61022) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1331 (одна тисяча триста тридцять одна) грн 20 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя	Морська Галина Михайлівна