Сквирський районний суд Київської області 

Справа № 376/1047/26
Провадження № 3/376/304/2026 

ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2026 року Суддя Сквирського районного суду Київської області Коваленко О.М., розглянувши матеріали, які надійшли від батальйону №2 ППП в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця,
за ч.1 ст.173-2, ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
ВСТАНОВИВ:
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №848821 від 23.01.2026 року встановлено, що 23.01.2026 року близько 20 год 30 хв за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 вчиняв домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно чоловіка своєї сестри ОСОБА_2 , 1991 року народження, а саме висловлювався в його адресу нецензурною лайкою, шарпав за одяг, наносив удари руками, однак не завдав тілесних ушкоджень, чим міг завдати шкоди її психологічному та фізичному здоров`ю.
Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №331870 від 23.01.2026 року встановлено, що 23.01.2026 року близько 20 год 30 хв за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно своєї сестри ОСОБА_3 , 1993 року народження, а саме висловлювався в її адресу нецензурною лайкою, шарпав за одяг, погрожував фізичною розправою, чим міг завдати шкоди її психологічному здоров`ю.
Постановою від 01.04.2026 року матеріали справи відносно ОСОБА_1  про притягнення його до адміністративної відповідальності ст. 173-2 ч.1, ст. 173-8 ч. 2 КУпАП об`єднані в одне провадження.
 
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав.
Відповідно до ст.268 КУпАП, справа може бути розглянута за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, якщо є дані про її належне повідомлення про місце і час розгляду справи.
До суду з`явилася сестра ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , яка була свідком подій зазначених у протоколі та викликала поліцію на місце події. В судовому засіданні надала пояснення, що її брат ОСОБА_1 з нею та її чоловіком ОСОБА_2 не проживає, 23.01.2026 ОСОБА_1 прийшов у гості до місця проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 , з часом у неї виник конфлікт з братом економічного характеру та її брат ОСОБА_1 почав відносно неї вчиняти фізичне насильство, а саме шарпати та штовхати, тому її чоловік ОСОБА_2 за неї захистився.
В судовому засіданні дуло досліджено відеозапис з баді-камери поліцейського. З відео вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 надають пояснення поліцейським, які збігаються з поясненнями ОСОБА_3 .
Згідно зі ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких суддя встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст.252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення повністю підтверджується матеріалами справи, а його дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст.173-2 КУпАП.
Разом з тим, дослідивши протокол про адміністративне правопоругення Серії НОМЕР_1 суд приходить до наступного висновкуЗгідно ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі Закон) у цьому Законі терміни вживаються в такому значенні: … 3) домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь; 4) економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру; 5) запобігання домашньому насильству - система заходів, що здійснюються органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями, а також громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, та спрямовані на підвищення рівня обізнаності суспільства щодо форм, причин і наслідків домашнього насильства, формування нетерпимого ставлення до насильницької моделі поведінки у приватних стосунках, небайдужого ставлення до постраждалих осіб, насамперед до постраждалих дітей, викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків, а також будь-яких звичаїв і традицій, що на них ґрунтуються; 6) кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі; 8) особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі; 12) протидія домашньому насильству - система заходів, що здійснюються органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями, а також громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, та спрямовані на припинення домашнього насильства, надання допомоги та захисту постраждалій особі, відшкодування їй завданої шкоди, а також на належне розслідування випадків домашнього насильства, притягнення до відповідальності кривдників та зміну їхньої поведінки; 14) психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи; 15) сексуальне насильство - форма домашнього насильства, що включає будь-які діяння сексуального характеру, вчинені стосовно повнолітньої особи без її згоди або стосовно дитини незалежно від її згоди, або в присутності дитини, примушування до акту сексуального характеру з третьою особою, а також інші правопорушення проти статевої свободи чи статевої недоторканості особи, у тому числі вчинені стосовно дитини або в її присутності; 17) фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.
Статтею 3 Закону передбачено, що предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають у процесі запобігання та протидії домашньому насильству. Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: 1) подружжя; 2) колишнє подружжя; 3) наречені; 4) мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); 5) особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; 6) особи, які мають спільну дитину (дітей); 7) батьки (мати, батько) і дитина (діти); 8) дід (баба) та онук (онука); 9) прадід (прабаба) та правнук (правнучка); 10) вітчим (мачуха) та пасинок (падчерка); 11) рідні брати і сестри; 12) інші родичі: дядько (тітка) та племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри, двоюрідний дід (баба) та двоюрідний онук (онука); 13) діти подружжя, колишнього подружжя, наречених, осіб, які мають спільну дитину (дітей), які не є спільними або всиновленими; 14) опікуни, піклувальники, їхні діти та особи, які перебувають (перебували) під опікою, піклуванням; 15) прийомні батьки, батьки-вихователі, патронатні вихователі, їхні діти та прийомні діти, діти-вихованці, діти, які проживають (проживали) в сім`ї патронатного вихователя. Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству поширюється також на інших родичів, інших осіб, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання, а також на суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.
Тому на думку суду, з урахуванням ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», ОСОБА_1 , конкретно у даній справі не може бути суб`єктом правопорушення у справі за вчинення домашнього насильства передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не мають родинного зв`язку та не пов`язанні спільним побутом, у зв`язку із чим провадження в цій частині підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №331870 від 23.01.2026 року встановлено, що 23.01.2026 року близько 20 год 30 хв за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно своєї сестри ОСОБА_3 , 1993 року народження, а саме висловлювався в її адресу нецензурною лайкою, шарпав за одяг, погрожував фізичною розправою, чим міг завдати шкоди її психологічному здоров`ю.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 1 цього Закону психологічним насильством є форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Крім цього, психологічне насильство полягає у діяннях, спрямованих на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Фізичне насильство форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру (п. 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).
Частиною першою статті 173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, зокрема, за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Аналізуючи матеріали справ про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки останній вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно своєї сестри ОСОБА_3 , що остання підтвердила в судовому засіданні.
При визначенні виду адміністративного стягнення суд відповідно до вимог ст.33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини справи.
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаних адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_3 підтверджується зібраними у справі доказами, зокрема:
- протоколом про адміністративне правопорушення Серія ВАД №331870,  що за формою та змістом відповідають вимогам ст. 256 КУпАП, та якими зафіксовано час, місце та обставини вчинення означених правопорушень;
- формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства;
- поясненнями потерпілої ОСОБА_3 ;
-долученими до матеріалів справи відеозаписами з нагрудних відеореєстраторів поліцейських, які повністю підтверджують обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення;
Таким чином, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідно до ст. 23 КУпАП буде достатньою та необхідною мірою відповідальності, яка досягне мети у вихованні правопорушника в дусі додержання законів, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст.23, 33-35, ч.1 ст.173-2, п.1 ч.1 ст.247, ст.ст.251, 252, 268, 280, 283, 284, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Провадження у справі про адміністративне правопорушення відповідно до протоколу Серія ВАД № 848821 від 23.01.2026 року відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення відповідно до протоколу Серія ВАД № 331870 від 23.01.2026 року та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 340 (триста) гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 665.60 грн. за ухвалення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення на користь держави в особі ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувачаКазначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача UA908999980313111256000026001; Код класифікації доходів бюджету 22030106.
Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Сквирський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.
Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя     	О. М. Коваленко