Єдиний унікальний № 371/1353/25
Номер провадження № 2-а/371/10/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" травня 2026 р.        м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області у складі головуючої судді Геліч Т.В. розглянувши у порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін в залі суду міста Миронівка Київської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського відділу поліції №2 Обухівського РУП ГУНП у Київській області Данілова Олександра Вікторовича, Головного управління Національної поліції у Київській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

УСТАНОВИВ:

До суду з вказаним позовом звернувся представник позивача ОСОБА_1 адвокат Ковальський Віталій Валентинович, посилаючись на те, що згідно з постановою поліцейського відділу поліції №2 Обухівського РУП ГУНП у Київській області старшого сержанта поліції Данілова О.В. серія ЕНА №4803393 від 24.05.2025, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 126 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн. Вважає дану постанову незаконною та необгрунтованою з наступних причин. Згідно оскаржуваної постанови, 24.05.2025 року о 01 год 52 хв. в м. Миронівка по вул.Перемоги 9 водій ОСОБА_1 керував двоколісним механічним транспортним засобом із електродвигуном потужністю до 4 квт марки Forte б/н, не маючи посвідчення водія і відповідною категорією, що дає право на керування вищевказаним т/з, чим порушив вимогу п.п.2.1а. ПДР – керування ТЗ особою, яка не має право керування т/з. Проте, транспортний засіб з електродвигуном вважається механічним за умови, що потужність двигуна більша ніж 3 кВт. Водночас для транспортних засобів з двигуном внутрішнього згоряння жодних обмежень щодо технічних характеристик останнього не передбачено. 
Велоскутер акумуляторний FORTE WIND, яким керував ОСОБА_1 , потужність мотора якого становить 800 Вт (0,8 кВт) не може прирівнюватися до мопеду або іншому двоколісному транспортному засобу та визнаватися механічним транспортним засобом, яким керував ОСОБА_1 , вимоги, які встановлені для водіїв механічних транспортних засобів, не можуть бути застосовані до ОСОБА_1 у даній справі. Представник позивача зазначає, що поліцейським не зібрано жодного доказу для підтвердження вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення. Просить поновити строк для подачі позовної заяви, оскільки ОСОБА_1 не отримував оскаржувану постанову, а представник одержав постанову на адвокатський запит з затримкою. Скасувати постанову серія ЕНА №4803393 від 24.05.2025 року поліцейського ВП №2 Обухівського РУП ГУНП У Київській області старшого сержанта поліції Данілова О.В. про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у виді 3400 грн. у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія, за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, а провадження закрити. Стягнути з Головного управління Національної поліції у Київській області на користь ОСОБА_1 605 гривень 60 копійок понесених судових витрат по сплаті судового збору та витрати на правничу допомогу.
Відповідно до ухвали Миронівського районного суду від 29.09.2025 року поновлено строк на оскарження постанови серія ЕНА №4803393 від 24.05.2025, відкрито спрощене провадження у справі. Відповідачам надано час на подання відзиву.
Відповідач поліцейський відділу поліції №2 Обухівського РУП ГУНП у Київській області старший сержант поліції Данілов О.В. правом на подання відзиву не скористався.
Представник відповідача, Головного управління Національної поліції в Київській області, до суду подав відзив, в якому зазначив, що оскаржувана постанова винесена правомірно, вважає, що підстави котрі б вказували на те, що інспектором при розгляді справи про адміністративне правопорушення допущені порушення, які б ставили під сумнів законність оскаржуваної постанови – відсутні. Невизнання ОСОБА_2 своєї вини у вчиненому правопорушенні, слід розцінювати як спосіб уникнення ним адміністративної відповідальності при накладенні адміністративного стягнення. Просить в задоволені позову відмовити. Також представник відповідача подав заяву, у якій просить позовну заяву ОСОБА_1 залишити без розгляду у зв`язку з пропущенням строку звернення до суду.
За результатом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано для розгляду судді Миронівського районного суду Київської області ГелічТ.В.
Відповідно до ухвали Миронівського районного суду від 03.02.2026 року суддя прийняла справу до свого провадження. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Суд, розглянувши матеріали справи, враховуючи доводи сторін, дослідивши письмові докази, вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного.
Згідно з постановою серія ЕНА №4803393 від 24.05.2025, 24.05.2025 року близько 01 год 52 хв. в м. Миронівка по вул.Перемоги 9 водій ОСОБА_1 керував двоколісним механічним транспортним засобом із електродвигуном потужністю до 4 квт марки Forte д.н.з. б/н, не маючи посвідчення водія і з відповідною категорією, що дає право на керування вищевказаним т/з, чим порушив вимогу п.п.2.1а. ПДР – керування ТЗ особою, яка не має право керування т/з, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.126 КУпАП. Сума штрафу 3400,00 грн.
За видатковою накладною №ОФ-315 від 11 березня 2025 року ОСОБА_1 купив в ТОВ «Ліберта ЛТД» велоскутер акумуляторний FORTE WIND (800 вт, 60в/ 20 40 км/год).
Згідно з технічними характеристиками - потужність вказаного велоскутера 800 ВТ, тобто 0,8 кВт .
Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, Законом України "Про дорожній рух" № 3353-XII від 30.06.1993.
Відповідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
За визначенням п.1ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.
Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок органу (посадової особи) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.
Правове регулювання суспільних відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання встановлюються Законом України "Про дорожній рух". Відповідно ст.14 зазначеного Закону, учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин. Учасники дорожнього руху зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Положеннями ст.16 Закону України «Про дорожній рух» визначено основні права та обов`язки водія транспортного засобу якими, зокрема, передбачено, що водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки посвідчення водія.
Відповідно п.2 ч.1 ст.32 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.
Пунктом 1.3 ПДР зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати неухильно виконувати вимоги цих Правил. У п.1.10 ПДР наведені терміни, що використовуються у цих Правилах та мають наступне значення: транспортний засіб - це пристрій призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів; механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.
З аналізу вищенаведених положень вбачається, що критерієм для розмежування понять "транспортний засіб" та "механічний транспортний засіб" є наявність двигуна внутрішнього згорання або потужність електродвигуна. Тобто транспортний засіб з електродвигуном вважається механічним за умови, що потужність двигуна перевищує вказаним визначенням 3 кВт межу. 
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 01.03.2018 у справі №278/3362/15-кПДР розмежовані поняття «механічний транспортний засіб» та «транспортний засіб» та різниця між цими поняттями полягає у наявності двигуна внутрішнього згорання, а також потужності електродвигуна. Отже, транспортний засіб з електродвигуном вважається механічним за умови, що потужність двигуна більша ніж 3 кВт. У зворотному випадку транспортний засіб не буде вважатись механічним, однак все ж таки залишатиметься транспортним засобом.
Пунктом 2.1 «а» ПДР встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. П.п. «а» п.2.1 ПДР передбачає обов`язок мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом для водіїв саме механічних транспортних засобів, а тому вказано норма має застосовуватись системно разом з п.2.13 ПДР. При цьому, з системного аналізу положень п.1.10 та п.2.13 ПДР випливає, що пристрої (електровелосипед, електроскутер, велоскутер і т.д.) у яких потужність електромотора до 3кВт, не є механічним транспортним засобом у розумінні п.1.10 ПДР, а отже на них не розповсюджуються вимоги п.2.13 стосовно права на управління транспортними засобами категорії А1 з потужністю мотора від 3 кВт до 4кВт тільки при наявності «посвідчення водія на право керування ТЗ відповідною категорією.
За ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
За приписами ст. 77 КАС України, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.
Під час розгляду справи факт скоєння ОСОБА_1 правопорушення за ч.2 ст. 126 КУпАП, за яке його притягнуто до адміністративною відповідальності, не знайшов свого підтвердження. Відповідач не довів суду обґрунтованість своїх заперечень, а позиція сторони позивача відповідає встановленим судом обставинам і положенням чинного законодавства.
Статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.
За таких обставин, оцінивши усі досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними, а тому підлягають задоволенню.
Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Оскільки в матеріалах справи відсутні докази, які б давали суду підстави дійти обґрунтованого висновку щодо вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП.
Щодо судового збору суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Позивачем при зверненні до суду з цим позовом сплачено судовий збір у сумі 605,60 грн. 
З урахуванням задоволення позову, стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Київській області на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 605,60 грн. 
Керуючись ст.ст. 2, 6, 19, 20, 73-77, 139, 153-163, 241-245 КАС України, ст.ст. 1, 7, 9, 33, 121, 122, 222, 245, 247, 251, 287 КУпАП, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України у Київській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - задовольнити.
Постанову серії ЕНА №4803393 від 24.05.2025, винесену поліцейським відділу поліції №2 Обухівського РУП ГУНП у Київській області старшим сержантом поліції Даніловим О.В., якою  ОСОБА_1 притягнено до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн. - скасувати.
Провадження у справі про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з суб`єкта владних повноважень Головного управління Національної поліції у Київській області судовий збір у розмірі 605,60 грн. на користь позивача.
Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне найменування учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження).
Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .
Відповідач: Головне управління Національної поліції в Київській області: код ЄДРПОУ 40108616, адреса: вул. Володимирська, буд.15, м. Київ, 01601.

Суддя         Тетяна ГЕЛІЧ