РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2026 року 	справа № 580/726/26 	
	м. Черкаси 	

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гаращенка В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
До Черкаського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому позивач просить:
- визнати бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України протиправною, щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 від 04 вересня 2025 року про виплату грошового забезпечення зниклого безвісти ОСОБА_2 , з передбаченими законом додатками, на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 № 884 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх»;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України розглянути заяву ОСОБА_1 від 04 вересня 2025 року про виплату грошового забезпечення зниклого безвісти ОСОБА_2 , з передбаченими законом додатками, на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 № 884 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх», з урахуванням висновків суду. 
Ухвалою суду від 30.01.2026 відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження (без виклику учасників справи в судове засідання).
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що має позивач право на отримання виплат передбачених постановою КМУ від 30.11.2016 №884, оскільки ОСОБА_2 зник безвісти під час виконання обов`язку із захисту Батьківщини від агресії з боку РФ та не має дружини, дітей, батьків та інших рідних осіб. 
За твердженням представника позивача, єдиним законним представником ОСОБА_2 є його рідна сестра, близький родич, позивач ОСОБА_3 , тому вважає протиправною бездіяльність щодо нерозгляду її заяви від 04.09.2025 про нарахування про виплату грошового забезпечення зниклого безвісти брата.
У відзиві на адміністративний позов представник позивача просив у задоволенні позову відмовити повністю, обґрунтовуючи свою позицію тим, що законодавство встановлює можливість виплати грошового забезпечення зниклого безвісті військовослужбовця його рідній сестрі, тільки в разі якщо зниклий безвісті військовослужбовець є її законним представником. Брат може бути законним представником повнолітньої сестри, лише у випадку, якщо її дієздатність офіційно обмежена або вона визнана недієздатною за рішенням суду, і він був призначений її піклувальником або опікуном. Доказів цього позивач до своєї заяви не додала.
Представник відповідач звернув увагу, що до військової частини НОМЕР_1 у лютому 2025 року через ІНФОРМАЦІЯ_1 надходила заява ОСОБА_1 про виплату грошового забезпечення ОСОБА_2 , яка розглянута комісією щодо розгляду виплати грошового забезпечення та інших належних коштів членам сімей загиблих, захоплених у полон або заручників, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх (безвісті зниклих) військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 . За результатами розгляду ОСОБА_1 відмовлено, у зв`язку з відсутність підстав. Заява від 04.09.2025 на розгляд комісії щодо розгляду виплати грошового забезпечення та інших належних коштів членам сімей загиблих, захоплених у полон або заручників, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх (безвісті зниклих) військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 не надходила.
На підставі наведеного представник відповідача вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.
У додаткових поясненнях представник відповідача зазначив, що на дату зникнення безвісти ОСОБА_2 законодавство взагалі не передбачало виплату грошових коштів сестрі зниклого безвісти.
Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд виходить з такого.
Судом встановлено, що Старший сержант ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 № 69/2022, 30 липня 2024 року призваний на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, ІНФОРМАЦІЯ_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) та проходив службу в Збройних Силах України на посаді навідника 1 механізованого відділення 2 механізованого взводу 2 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 .
30 вересня 2024 року ОСОБА_3 отримала від ІНФОРМАЦІЯ_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) сповіщення сім`ї № 295 про те, що її брат, старший сержант ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 навідник 1 механізованого відділення 2 механізованого взводу 2 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону Військової частини НОМЕР_1 , 16 вересня 2024 року, безвісти зник під час ведення бойових дій в районі населеного пункту Гродівка, Покровського району Донецької області. Підстава: сповіщення №27/09/39 від 27.09.2024 вих. № 12465 від 27.09.2024 командир військової частини НОМЕР_1 
ОСОБА_3 отримала копії наказів командира військової частини НОМЕР_1 : 
- від 18.09.2024 № 264 про зняття ОСОБА_2 , навідника 1 механізованого відділення 2 механізованого взводу 2 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону, місце перебування якого не відомо, зі всіх видів забезпечення, призупинення виплати додаткової винагороди в зв`язку з виведенням із зони бойових дій; 
- від 18.09.2024 № 1841 про призначення службових розслідувань по факту зникнення безвісти; 
- від 07.11.2024 про призначення службових розслідувань по факту зникнення безвісти. 
Актом службового розслідування, затвердженого 26.11.2024 командиром військової частини НОМЕР_1 , серед іншого, визначено:
- вважати навідника 1 механізованого відділення 2 механізованого взводу 2 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону Військової частини НОМЕР_1 старшого сержанта ОСОБА_2 таким, що зник безвісти 16.09.2024 поблизу населеного пункту Гродівка, Покровського району, Донецької області, внаслідок активних бойових дій з боку ворога, під час виконання ним бойового завдання пов`язаного із захистом територіальної цілісності та недоторканості України, у бойовій обстановці, у складі сил, засобів, залучених до відсічі та стримування збройної агресії РФ. Начальнику відділення персоналу штабу Військової частини НОМЕР_1 : вивести в розпорядження навідника 1 механізованого відділення 2 механізованого взводу 2 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону Військової частини НОМЕР_1 старшого сержанта ОСОБА_2 ; підготувати проект наказу щодо нарахування грошового забезпечення навіднику 1 механізованого відділення 2 механізованого взводу 2 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону Військової частини НОМЕР_1 старшому сержанту ОСОБА_2 з 16.09.2024 та перерахування належних виплат близьким родичам вищевказаного військовослужбовця, при наявності заяви від близьких осіб, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 884 від 30 листопада 2016 року. Начальнику фінансово-економічної служби - головному бухгалтеру Військової частини НОМЕР_1 : нараховувати грошове забезпечення навіднику 1 механізованого відділення 2 механізованого взводу 2 механізованої роти 1 механізованого батальйону Військової частини НОМЕР_1 старшому сержанту ОСОБА_2 , відповідно до вимог наказу Міністерства оборони України ''Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам'' від 07 червня 2018 року № 260 та додаткову винагороду, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168, з урахуванням окремого доручення Міністра оборони України № 18838 від 28.07.2022; нараховувати належні виплати грошового забезпечення членам сім`ї військовослужбовця за їх зверненням, на підставі наказу командира Військової частини про виплату, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 884 від 30 листопада 2016 року. 
Витягом із протоколу № 4 від 19 квітня 2025 року засідання комісії військової частини НОМЕР_3 з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, визнано учасником бойових дій старшого сержанта ОСОБА_2 , пребуває в розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 (зниклий безвісти), який брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України. Вказаний висновок також підтверджений довідкою від 06.06.2025 № 16277 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України.
Довідкою від 01.06.2025 № 8218 Військової частини НОМЕР_4 , що ОСОБА_2 перебуває на військовій службі у Військовій частині НОМЕР_1 з 12.09.2024 по теперішній час. 
06 травня 2025 року Міністерство внутрішніх справ України надало ОСОБА_4 витяг з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин. Відповідно до Витягу з номером: 20250505-1008 ОСОБА_2 зник на території бойових дій (під час воєнних дій). 
04 вересня 2025 року ОСОБА_1 направила до начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) з письмовим проханням направити командиру військової частини НОМЕР_1 заяву ОСОБА_1 про виплату грошового забезпечення зниклого безвісти ОСОБА_2 від 04 вересня 2025 року, з передбаченими законом додатками. 
У письмовому зверненні вказано, що ОСОБА_1 є рідною сестрою зниклого безвісти 16 вересня 2024 року навідника 1 механізованого відділення 2 механізованого взводу 2 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 . Зниклий безвісти ОСОБА_2 особистого розпорядження про виплату грошового забезпечення на випадок полону не складав. Зниклий безвісти ОСОБА_2 не має дружини, дітей, батьків та інших осіб, про яких зазначено в абзаці третьому п.6 постанови Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 №884 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх». Заявник просила після направлення вказаних документів, повідомити їй за вказаною нею адресою. У додатках до письмового звернення додано заяву ОСОБА_1 про виплату грошового забезпечення зниклого безвісти ОСОБА_2 від 04 вересня 2025 року з передбаченими законом додатками - всього на дванадцяти аркушах. Заява ОСОБА_1 про виплату грошового забезпечення зниклого безвісти від 04 вересня 2025 року була адресована командиру військової частини НОМЕР_1 . 
До заяви додано: 
- копію сторінок паспорта повнолітніх членів сім`ї з даними про прізвище, ім`я та по батькові і реєстрацію місця проживання (перебування), ОСОБА_1 , з копією довідки про присвоєння ідентифікаційного номера - на трьох аркушах;
- копію свідоцтва про народження ОСОБА_2 , серія НОМЕР_5 від 15 лютого 1974 року - на одному аркуші; 
- копію свідоцтва про народження ОСОБА_5 , серія НОМЕР_6 від 28 серпня 2024 року - на одному аркуші; 
- копію свідоцтва про розірвання шлюбу між громадянином ОСОБА_6 та громадянкою ОСОБА_1 , серія НОМЕР_7 від 09 жовтня 2001 року - на одному аркуші; 
- копію витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб, щодо підтвердження дошлюбного прізвища ОСОБА_1 - ОСОБА_7 , витяг: № 00023550703 від 01 серпня 2019 року - на одному аркуші; 
- копію свідоцтва про смерть батька, ОСОБА_8 , серія НОМЕР_8 від 05 квітня 2024 року - на одному аркуші; 
- копію свідоцтва про смерть матері, ОСОБА_9 , серія НОМЕР_9 від 08 квітня 2019 року - на одному аркуші. 
Поштове відправлення з описом вкладення до поштового відправлення за накладною № 1800212649252 вручено одержувачу 05.09.2025. 
Не отримавши відповіді за результатами розгляду звернення адвокатом Плакущим Сергієм Володимировичем, в інтересах ОСОБА_1 , 11 вересня 2025 року до військової частини НОМЕР_1 , через ІНФОРМАЦІЯ_1 , направлено адвокатський запит з клопотанням повідомити, причини ненарахування та невиплати протягом тривалого часу ОСОБА_1 грошового забезпечення безвісти зниклого ОСОБА_2 . Поштове відправлення № 1801500101292 вручено одержувачу 15.09.2025. 
Не отримавши відповіді за результатами розгляду адвокатського запиту, 29 грудня 2025 року адвокатом Плакущим Сергієм Володимировичем, в інтересах ОСОБА_1 , до військової частини НОМЕР_1 , через ІНФОРМАЦІЯ_1 , повторно направлено адвокатський запит з клопотанням: надати належним чином засвідчені копії особистих карток на грошове забезпечення ОСОБА_2 за 2024 та 2025 роки; надати належним чином засвідчені копії довідок про грошове забезпечення ОСОБА_2 за 2024 та 2025 роки; повідомити про причину ненарахування та невиплати протягом тривалого часу ОСОБА_1 грошового забезпечення безвісти зниклого ОСОБА_2 . Поштове відправлення №1801500128530 вручено одержувачу 30.12.2025. 
Не отримавши відповіді за результатами розгляду адвокатського запиту, представник позивача звернувся до суду з позовом за захистом прав позивача.
Вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначено Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII).
Відповідно до частини першої статті 1 Закону № 2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
Законодавство про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей базується на Конституції України і складається із Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII (далі - Закон №2011-XII) та інших нормативно-правових актів.
Відповідно до частини 6 статті 9 Закону №2011-ХІІ (в редакції, чинній на дату зникнення безвісти ОСОБА_2 ) за військовослужбовцями, захопленими в полон або заручниками, а також інтернованими в нейтральних державах або безвісно відсутніми, зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення. Сім`ям зазначених військовослужбовців щомісячно виплачується грошове забезпечення, в тому числі додаткові та інші види грошового забезпечення, у порядку та в розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Дія цього пункту не поширюється на військовослужбовців, які добровільно здалися в полон, самовільно залишили військові частини (місця служби) або дезертирували зі Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів.
Грошове забезпечення виплачується таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (осіб з інвалідністю з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам військовослужбовців рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей. Виплата грошового забезпечення цим членам сімей здійснюється до повного з`ясування обставин захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, інтернування військовослужбовців або їх звільнення, або визнання їх у встановленому законом порядку безвісно відсутніми чи померлими. У всіх випадках виплата грошового забезпечення здійснюється не більше ніж до дня виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини.
Законом України «Про внесення зміни до пункту 6 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №3995-ІХ від 08.10.2024 щодо грошового забезпечення військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх» зазначену правову норму викладено в наступній редакції:
«За військовослужбовцями, захопленими в полон або заручниками, а також інтернованими в нейтральних державах або зниклими безвісти, зберігається виплата грошового забезпечення.
Військовослужбовець має право скласти у письмовій довільній формі особисте розпорядження на випадок захоплення його в полон або заручником, інтернування в нейтральних державах або зникнення безвісти про виплату належного йому грошового забезпечення особі (особам) за його вибором, визначивши розмір частки таких осіб у відсотках (далі - особисте розпорядження на випадок полону).
Порядок підтвердження справжності підпису військовослужбовця на особистому розпорядженні на випадок полону, оформлення та зберігання такого розпорядження та його скасування здійснюються у порядку, передбаченому пунктом 4 статті 16 цього Закону.
У разі відсутності особистого розпорядження на випадок полону грошове забезпечення виплачується дружині (чоловіку), законним представникам малолітніх (неповнолітніх) дітей, дітям з числа осіб з інвалідністю з дитинства (незалежно від віку) або їх законним представникам та батькам військовослужбовців (крім тих із зазначених осіб, які одержують від військовослужбовця аліменти, а також батьків, позбавлених батьківських прав, за умови що ці права не були поновлені). Таким особам рівними частками виплачується частина грошового забезпечення, що в загальній сумі не перевищує 50 відсотків грошового забезпечення, визначеного після здійснення встановлених законом відрахувань.
У разі відсутності особистого розпорядження на випадок полону та осіб, зазначених в абзаці четвертому цього пункту, грошове забезпечення виплачується повнолітнім дітям, рідним братам (сестрам), законним представником яких є військовослужбовець. Таким особам рівними частками виплачується частина грошового забезпечення, що в загальній сумі не перевищує 20 відсотків грошового забезпечення, визначеного після здійснення встановлених законом відрахувань.
Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або зниклих безвісти, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
У разі відсутності особистого розпорядження на випадок полону та осіб, зазначених в абзацах четвертому - п`ятому цього пункту, належні та не виплачені військовослужбовцям, захопленим у полон або заручниками, а також інтернованим у нейтральних державах або зниклим безвісти, суми грошового забезпечення після оголошення їх судом померлими включаються до складу спадщини.
Дія цього пункту не поширюється на військовослужбовців, які добровільно здалися в полон, самовільно залишили військові частини (місця служби) або дезертирували зі Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів.
За військовослужбовцями, захопленими в полон або заручниками, а також інтернованими в нейтральних державах або зниклими безвісти, зберігаються передбачені законом інші види забезпечення.».
Дані зміни до пункту 6 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» Законом №3995-ІХ від 08.10.2024 введені в дію 01 лютого 2025 року.
Відповідно до пункту 2 розділу I Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260 (далі - Порядок №260), грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.
До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.
До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; винагорода за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду); премія.
До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту, винагороди за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду)), а також додаткова винагорода та одноразова винагорода на період дії воєнного стану; допомоги.
Згідно з пунктом 8 розділу I Порядку №260 грошове забезпечення виплачується в межах асигнувань, передбачених у кошторисі військової частини на грошове забезпечення військовослужбовців.
Грошове забезпечення виплачується: щомісячні основні та додаткові види - в поточному місяці за минулий; одноразові додаткові види - в місяці видання наказу про виплату або в наступному після місяця, в якому наказом оголошено про виплату (з урахуванням вимог Бюджетного кодексу України).
Грошове забезпечення виплачується за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні на підставі наказу командира (начальника, керівника) (далі - командир).
Грошове забезпечення командиру військової частини виплачується за місцем перебування на грошовому забезпеченні на підставі наказу вищого командира за підпорядкованістю.
Пунктом 3 розділу ХХХ Порядку №260 визначено, що грошове забезпечення військовослужбовцям, зокрема безвісно відсутніми (крім військовослужбовців, які здалися в полон добровільно) виплачується відповідно до Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 №884, військовою частиною, в якій перебував на грошовому забезпеченні військовослужбовець.
Порядок виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 №884 (далі - Порядок №884).
Цей Порядок визначає механізм виплати грошового забезпечення, в тому числі додаткових та інших видів грошового забезпечення, сім`ям військовослужбовців Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, Держспецтрансслужби та Держспецзв`язку, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх (далі - військовослужбовці).
Пунктом 3 Порядку № 884 передбачено, що за військовослужбовцями зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення (далі - грошове забезпечення) з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення.
Згідно з пунктом 4 Порядку № 884 виплата грошового забезпечення здійснюється з дня захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, а також інтернування в нейтральних державах або зникнення безвісти, членам сімей військовослужбовців за їх заявою на ім`я командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації).
Відповідно до пункту 6 Порядку № 884 виплата грошового забезпечення здійснюється:
особам, визначеним в особистому розпорядженні на випадок полону, відповідно до зазначеного розміру частки у відсотках після здійснення встановлених законом відрахувань. У разі відсутності в особистому розпорядженні на випадок полону стовідсоткового розподілу грошового забезпечення нерозподілена частка грошового забезпечення зберігається за військовослужбовцями;
у разі відсутності особистого розпорядження на випадок полону - рівними частками в загальній сумі 50 відсотків грошового забезпечення (після здійснення встановлених законом відрахувань) - дружині (чоловіку), законним представникам малолітніх (неповнолітніх) дітей, дітям з числа осіб з інвалідністю з дитинства (незалежно від віку) або їх законним представникам та батькам військовослужбовців (крім тих із зазначених осіб, які одержують від військовослужбовців аліменти, а також батьків, позбавлених батьківських прав, за умови, що ці права не були поновлені);
у разі відсутності особистого розпорядження на випадок полону та осіб, зазначених в абзаці третьому цього пункту, - рівними частками, в загальній сумі 20 відсотків грошового забезпечення (після здійснення встановлених законом відрахувань), - повнолітнім дітям, рідним братам (сестрам), законними представниками яких є військовослужбовці.
У разі неподання визначеними особами заяв про виплату належне не виплачене грошове забезпечення визначеним особам та військовослужбовцям: виплачується військовослужбовцям з дня звільнення військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, інтернованих у нейтральних державах; включається до складу спадщини з дати складення актового запису про смерть.
Проаналізувавши норми наведених нормативно-правових актів зазначає, що після внесення змін Законом №3995-ІХ від 08.10.2024, які введені в дію 01 лютого 2025 року, право на отримання грошового забезпечення отримали рідні брати (сестри) зниклого безвісти військовослужбовця. Однак, обов`язковою умовою виплати грошового забезпечення є та обставина, що зниклий безвісти військовослужбовець має бути законним представником особи, яка звертається за виплатою грошового забезпечення.
У відповідності до ст. 242 Цивільного кодексу України батьки (усиновлювачі) є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей. Опікун є законним представником малолітньої особи та фізичної особи, визнаної недієздатною. Законним представником у випадках, встановлених законом, може бути інша особа.
Отже, для отримання грошового забезпечення у визначених розмірах рідна сестра повинна довести, що зниклий безвісти військовослужбовець був її законним представником. Всупереч наведеному представник позивач таких доказів не надав. При цьому, закон не містить прямої вказівки, що рідний брат є автоматично законним представником своєї сестри.
Твердження представника позивача про те, що в силу відсутності інших родичів вона є законним представником зниклого безвісти військовослужбовця, судом відхиляються, оскільки це не передбачено законом та спростовується тим, що навпаки військовослужбовець на дату зникнення безвісти повинен бути законним представником того, хто звертається за виплатою.
Як наслідок, сестра зниклого безвісти ОСОБА_2 не має права на отримання грошового забезпечення, яке він отримував.
Одночасно суд враховує, що за результатами розгляду заяви про виплату грошового забезпечення військова частина чи установа в якій проходив службу військовослужбовець, повинна прийняти рішення щодо виплати грошового забезпечення.
Відповідач не надав окремого документу у формі рішення, про результати розгляду адвокатського запиту від 29.07.2025 повідомлено начальну ІНФОРМАЦІЯ_1 листом №30356 від 12.11.2025. В листі зокрема зазначено: «комісія військової частини розглянула пакет документів від сестри військовослужбовця та винесла рішення: «Відмовити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_10 , сестрі зниклого безвісті 16 вересня 2024 року солдата ОСОБА_2 , у виплаті грошового забезпечення та додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень, у зв`язку з відсутністю підстав, згідно частини 1 Закону України «Про внесення зміни до пункту 6 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» щодо грошового забезпечення військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх» відповідно до якої у разі відсутності особистого розпорядження на випадок полону та осіб, зазначених в абзаці четвертому цього пункту, грошове забезпечення виплачується повнолітнім дітям, рідним братам (сестрам), законним представником яких є військовослужбовець.
У зв`язку з відсутністю підстав згідно абз. 5, пункту 6, статті 9, Закону України №3995-ІХ від 08.10.2024 року».
Однак, в даному випадку прийняття відповідачем рішення за умови відсутності права на виплату грошового забезпечення жодним чином не відновлює права позивача, оскільки відповідач діяв у відповідності до закону та її права не вважаються порушеними.
Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки в задоволенні позову відмовлено, судові витрати слід залишити за позивачем.
Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 72, 76, 90, 139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд 

ВИРІШИВ:
У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.
Судові витрати залишити за позивачем.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання рішення суду. 

Суддя 	Валентин ГАРАЩЕНКО