04.05.2026 
Справа № 696/367/26 
Провадження № 2/696/362/26 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
 ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
04 травня 2026 року   м. Кам`янка

Кам`янський районний суд Черкаської області у складі:

головуючої судді     Білопольської Н.А.,
за участю секретаря судового засідання Волощенко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кам`янка в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в :

 ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 106 150,00 грн боргу за кредитним договором з підстав неналежного виконання умов договору.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 20 травня 2019 року між АТ «МЕГАБАНК» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 110-007-850-2-19-Г (з ануїтетними платежами), який складається з публічної частини договору, якою є Правила обслуговування клієнтів в АТ «МЕГАБАНК», розміщенні на сайті АТ «МЕГАБАНК»: www.megabank.ua, та індивідуальної частини договору, якою є вказаний кредитний договір.
03 вересня 2024 року відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом № GFD001-UA-20240618-01260 від 09 липня 2024 року, між АТ «МЕГАБАНК» та ТОВ «ФК «МУСТАНГ ФІНАНС» було укладено договір про відступлення прав вимоги № GL1N426240, відповідно до умов якого АТ «МЕГАБАНК» відступило ТОВ «ФК «МУСТАНГ ФІНАНС» свої права грошової вимоги до боржників за договорами, у тому числі і за кредитним договором № 110-007-850-2-19-Г від 20 травня 2019 року.
27 грудня 2024 року між ТОВ «ФК «МУСТАНГ ФІНАНС» та ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» було укладено договір про відступлення прав вимоги № 1/12, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «МУСТАНГ ФІНАНС» відступило ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» свої права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі і за кредитним договором № 110-007-850-2-19-Г від 20 травня 2019 року.
Всі нарахування, що відбувались до дати отримання ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МУСТАНГ ФІНАНС», а в подальшому - ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» права грошової вимоги здійснювались безпосередньо AT «МЕГАБАНК» станом на день відступлення права вимоги 03 вересня 2024 року. У свою чергу, ні ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МУСТАНГ ФІНАНС», ні ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» не здійснювало жодних додаткових нарахувань, умови кредитного договору в односторонньому порядку не змінювало.
Оскільки відповідач не виконує умови договору належним чином, позивач просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та стягнути з відповідача 106 150,00 грн, яка складається із заборгованості за кредитом (в тому числі прострочена) – 53 250,26 грн, заборгованості по сплаті відсотків (в тому числі прострочена) – 52 899,74 грн, витрати за надання професійної правничої допомоги в сумі 11 200,00 грн та сплачений судовий збір в сумі 2 662,40 грн.
Ухвалою судді Кам`янського районного суду Черкаської області від 17 березня 2026 року постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Представник позивача в судове засідання не з`явився. Представник Журавльов С.Г. у надісланій до суду заяві позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив провести розгляд даної справи без участі представника позивача, не заперечуючи проти ухвалення судом заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явився з невідомих суду причин, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України. 
Відповідач в установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строк не подав до суду відзив на позовну заяву, у зв`язку з чим суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України.
Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, дійшов наступного висновку.
Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.
20 травня 2019 року ОСОБА_1 підписав заяву № 179086 на отримання кредиту на споживчі цілі у АТ «МЕГАБАНК» на суму 67 264,57 грн (а.с. 36 (на звороті)).
Водночас 20 травня 2019 року між АТ «МЕГАБАНК» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 110-007-850-2-19-Г (з ануїтетними платежами), згідно з умовами якого відповідач отримав кредит на споживчі цілі в сумі 67 264,57 грн. У додатку № 1 до кредитного договору № 110-007-850-2-19-Г (з ануїтетними платежами) сторони погодили графік платежів та обчислення загальної вартості кредиту та реальної процентної ставки (а.с. 17, 19).
Також ОСОБА_1 20 травня 2019 року підписав паспорт споживчого кредиту «Споживчий кредит готівкою» та додаток № 1 до паспорта споживчого кредиту з умовами, які зазначені в заяві та кредитному договорі (а.с. 18).
Позивачем в якості доказів надані виписки/особові рахунки по боржнику ОСОБА_1 з 20 травня 2019 року по 02 грудня 2022 року, з 03 грудня 2022 року по 03 вересня 2024 року, з яких вбачається, що відповідач користувався кредитним лімітом, здійснював платежі, спрямовані на погашення заборгованості та йому нараховувалися відсотки за користування кредитними коштами, а також підтверджується сума заборгованості за кредитним договором (а.с. 20-32).
Як вбачається з квитанції № TR.1986160.3403.46 від 20 травня 2019 року, ОСОБА_1 вніс страховий платіж за договором страхування № 110-007-850-19-Г-НВ/3 від 20 травня 2019 року в сумі 7 264,57 грн на користь АТ «СК «МЕГА-ГАРАНТ», банк отримувача: ПАТ «МЕГАБАНК» (а.с. 33).
Водночас із заяви на видачу готівки № TR1986159.3402.46 від 20 травня 2019 року вбачається, що ОСОБА_1 отримав кошти в сумі 67 264,57 грн за договором № 110-007-850-2-19-Г від 20 травня 2019 року (а.с. 33).
03 вересня 2024 року відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом № GFD001-UA-20240618-01260 від 09 липня 2024 року, між АТ «МЕГАБАНК» та ТОВ «ФК «МУСТАНГ ФІНАНС» було укладено договір про відступлення прав вимоги № GL1N426240, відповідно до умов якого АТ «МЕГАБАНК» відступило ТОВ «ФК «МУСТАНГ ФІНАНС» свої права грошової вимоги до боржників за договорами (а.с. 13 (на звороті) -14, 44).
Згідно з витягом з реєстру боржників до договору про відступлення прав вимоги № GL1N426240 від 09 липня 2024 року ТОВ «ФК «МУСТАНГ ФІНАНС» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 110-007-850-2-19-Г від 20 травня 2019 року на суму 106 150,00 грн, яка складається із заборгованості за кредитом (в тому числі прострочена) – 53 250,26 грн, заборгованості по сплаті відсотків (в тому числі прострочена) – 52 899,74 грн (а.с. 13).
Як вбачається із платіжної інструкції кредитового переказу коштів № 66895 від 31 липня 2024 року, ТОВ «ФК «МУСТАНГ ФІНАНС» перерахувало на користь АТ «МЕГАБАНК» кошти в сумі 23 425 777,00 грн за договором про відступлення прав вимоги № GL1N426240 від 09 липня 2024 року (а.с. 37 (на звороті)).
27 грудня 2024 року між ТОВ «ФК «МУСТАНГ ФІНАНС» та ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» було укладено договір про відступлення прав вимоги № 1/12, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «МУСТАНГ ФІНАНС» відступило ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» свої права грошової вимоги до боржників за договорами (а.с. 15-16).
Згідно з витягом з реєстру боржників ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 110-007-850-2-19-Г від 20 травня 2019 року на суму 106 150,00 грн, яка складається із заборгованості за кредитом (в тому числі прострочена) – 53 250,26 грн, заборгованості по сплаті відсотків (в тому числі прострочена) – 52 899,74 грн (а.с. 38).
Водночас із платіжних інструкцій кредитового переказу коштів № 1074 від 27 грудня 2024 року, № 1091 від 31 січня 2025 року, № 1822 від 22 вересня 2025 року вбачається, що ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» перерахувало на користь ТОВ «ФК «МУСТАНГ ФІНАНС» кошти за договором про відступлення прав вимоги № 1/12 від 27 грудня 2024 року (а.с. 37).
Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості, наданої Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб по ліквідації АТ «МЕГАБАНК», заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 110-007-850-2-19-Г від 20 травня 2019 року становить 106 150,00 грн, яка складається із заборгованості за кредитом (в тому числі прострочена) – 53 250,26 грн, заборгованості по сплаті відсотків (в тому числі прострочена) – 52 899,74 грн (а.с. 40 (на звороті)).
Позивач доводить, що має місце неналежне виконання зобов`язань позичальником. 
Відповідачем вказаний розрахунок не спростований, доказів повного виконання зобов`язань за кредитним договором суду не надано.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. 
Як передбачено ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). 
Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Водночас у відповідності до ч. 1 ст. 625 ЦК України  боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
У ч. 1 ст. 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
У ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Частинами 1, 2 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. 
За п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України). 
Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Статтею1082 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов’язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов’язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов’язку перед клієнтом. 
Згідно з правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.
Право вимоги за кредитним договором, укладеним між первісним кредитором АТ «МЕГАБАНК» і відповідачем ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ «ФК «МУСТАНГ ФІНАНС», а в подальшому - до ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ».
Отже, ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» отримало право пред`явлення вимоги до ОСОБА_1 щодо погашення наявної в нього заборгованості в сумі 106 150,00 грн. 
Матеріали справи не містять доказів того, що відповідач ОСОБА_1 повністю чи частково виконав зобов`язання за кредитним договором як перед позивачем у справі, так і перед попередніми кредиторами.
Відповідач, всупереч положенням ч. 1 ст. 81 ЦПК України щодо обов`язку доказування і подання доказів, не надав заперечень стосовно факту укладення спірного договору з первісним кредитором АТ «МЕГАБАНК» і не спростував наявний розрахунок заборгованості за кредитним договором. 
За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача кредитної заборгованості підлягають до задоволення у загальному розмірі 106 150,00 грн (53 250,26 грн - тіло кредиту, 52 899,74 грн - відсотки). 
Щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат за надання професійної правничої допомоги в розмірі 11 200,00 грн, суд зазначає. 
За правилами ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).
Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
На підтвердження адвокатських повноважень та понесених позивачем витрат на правничу допомогу позивачем надано договір про надання правничої допомоги № 1/07 від 01 липня 2025 року з додатками; акт приймання-передачі послуг з правничої допомоги № 12102305 від 05 січня 2026 року на загальну суму 11 200,00 грн; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДП № 5817 від 04 липня 2024 року, ордер від 11 серпня 2025 року серії АБ № 1414107 (а.с. 10-12, 19 (на звороті), 38 (на звороиті) 41-43).
У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у ч. 4 ст. 137 ЦПК України.
У постанові від 19  лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що за результатами аналізу ч. 3 ст.141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.  
У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що, попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених ч. 4 ст. 137 ЦПК України. 
Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. 
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у рішенні «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні «Лавентс проти Латвії» (заява № 58442/00) зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. 
З огляду на характер правовідносин у цій справі, яка є малозначною, суд дійшов висновку, що такі витрати позивача підлягають частковому задоволенню у розмірі 3 000,00 грн, оскільки витрати саме на вказану суму є співмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, відповідають критерію реальності таких витрат та розумності їхнього розміру. 
Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 662,40 грн. 
На підставі ст.ст. 509, 611, 615, 625, 626, 627, 1054, 1077, 1082ЦК України, керуючись 10, 12, 13, 19, 89, 137, 141, 259, 263-265, 280-282, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ» 106 150 (сто шість тисяч сто п`ятдесят) грн 00 коп заборгованості за кредитним договором № 110-007-850-2-19-Г (з ануїтетними платежами) від 20 травня 2019 року, що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 53 250 (п`ятдесят три тисячі двісті п`ятдесят) грн 26 (двадцять шість) коп, заборгованості за нарахованими відсотками в розмірі 52 899 (п`ятдесят дві тисячі вісімсот дев`яносто дев`ять) грн 74 (сімдесят чотири) коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ» сплачений судовий збір в розмірі 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн 40 (сорок) коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ» витрати за надання професійної правничої допомоги в сумі 3 000 (три тисячі) грн 00 коп.
У решті судових витрат за надання професійної правничої допомоги - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення може бути оскаржене безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості про учасників справи згідно з п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ», місцезнаходження: пров. Ушинського, буд. 1, офіс 105, м. Дніпро, 49001, ЄДРПОУ: 40932411.

Відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Суддя       Н.А. Білопольська