ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/49681/24 Суддя (судді) першої інстанції: Жук Р.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Ганечко О.М.,
суддів Василенка Я.М., 
Кузьменка В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Рівненської митниці на рішення Київського окружного адміністративного суду від 22 травня 2025 року у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства «Будпостач» до Рівненської митниці про визнання протиправними та скасування рішень,

У С Т А Н О В И В :

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Будпостач» з позовною заявою до Рівненської митниці, в якій просило визнати протиправним та скасувати рішення Рівненської митниці про коригування митної вартості товарів: від 03.06.2024 №UA204000/2024/000059/1 та від 16.09.2024 № UA204150/2024/000049/1 про коригування митної вартості товарів.
Обґрунтовуючи позовні вимоги товариство зазначило, що для митного оформлення імпортованого товару подано відповідачу митну декларацію № 24UA204150001992U0 та 24UA204150003077U9 та на підтвердження заявленої митної вартості оцінюваного товару документи, які відповідають переліку, визначеному в частині другій статті 53 Митного кодексу України. Проте відповідачем протиправно визначено митну вартість імпортованих ПП «Будпостач» товарів, за ціною договорів щодо подібних (аналогічних) товарів, в результаті чого було збільшено митні платежі на суму 43 965,64 грн. та 91 925,30 грн., відповідно, необґрунтовано винесено рішення про коригування митної вартості товарів.
25.11.2024 року відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, у якому він заперечував проти задоволення позовних вимог та зазначив, що за наслідками перевірки поданих позивачем документів, з урахуванням листа про неможливість подання інших додаткових документів, митницею відмовлено у визнанні заявленої декларантом митної вартості. За наслідками проведеної з декларантом консультації щодо вибору методу визначення митної вартості товару митну вартість товарів за МД позивача було визначено за резервним методом. Обраний декларантом метод за ціною договору не відповідає умовам, визначеним в статті 58 глави 9 Митного кодексу України, а також наявні обставини, визначені частиною 2 статті 58 Митного кодексу України, у зв`язку з чим застосування методу за ціною договору неможливо.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 22 травня 2025 року адміністративний позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення Рівненської митниці від 03.06.2024 №UA204000/2024/000059/1 про коригування митної вартості товарів.
Визнано протиправним та скасовано рішення Рівненської митниці від 16.09.2024 № UA204150/2024/000049/1 про коригування митної вартості товарів.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, Рівненська митниця подала апеляційну скаргу, в якій просить прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «Будпостач» в повному обсязі.
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 03.11.2025 відкрито апеляційне провадження та призначено апеляційну скаргу до розгляду в порядку письмового провадження.
Дану справу розглянуто в порядку письмового провадження, оскільки, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження). 
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Рівненської митниці не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, приватне підприємство «Будпостач» (ідентифікаційний код 24267110) зареєстровано в якості юридичної особи 07.03.1996, про що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань зроблено запис №10671200000000680 від 27.09.2004.
Основним видом діяльності позивача є оптова торгівля побутовими електротоварами й електронною апаратурою побутового призначення для приймання, записування, відтворювання звуку й зображення.
Інші види діяльності: торгівля автомобілями та легковими автотранспортними засобами, Технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів, Торгівля мотоциклами, деталями та приладдям до них, технічне обслуговування і ремонт мотоциклів, Діяльність посередників у торгівлі сільськогосподарською сировиною, живими тваринами, текстильною сировиною та напівфабрикатами, Оптова торгівля іншими товарами господарського призначення, Оптова торгівля сільськогосподарськими машинами й устаткуванням, Оптова торгівля іншими машинами й устаткуванням, Неспеціалізована оптова торгівля, Вантажний автомобільний транспорт, Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту, Інша поштова та кур`єрська діяльність, Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна, Дослідження кон`юнктури ринку та виявлення громадської думки, Ремонт і технічне обслуговування електричного устаткування, Виробництво інших виробів із пластмас, Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах, Надання в оренду автомобілів і легкових автотранспортних засобів, Надання в оренду вантажних автомобілів.
09.11.2017 між позивачем (далі в т.ч. покупець) та виробником товарів компанією TAIZHOU OUKE TECHNOLOGY CO., LTD (Китай) (далі в т.ч. продавець) було укладено прямий контракт №962, відповідно до якого продавець виробляє та продає, а покупець приймає і оплачує товари подрібнювані кормів, насосне обладнання, приладдя та запасні частини до них. Найменування (перелік), кількість, ціна, умови та строки поставки вказуються у проформах-інвойсах та інвойсах, що є невід`ємною частиною контракту. Сторони домовилися, що товари поставляються згідно з правилами Інкотермс 2020, що зазначаються в інвойсі.
24.02.2020, для організації перевезення товарів до України позивач уклав з ТОВ «Мерск Україна Лтд» (далі експедитор) договір транспортного експедирування №UA00072711.
14.02.2022 для перевезення товарів до України позивач уклав з компанією Maersk A/S (Данія) (далі перевізник) договір №UA00072649 на перевезення зовнішньоторговельних вантажів.
15.12.2023 продавець надав позивачу прайс-лист щодо ціни на насоси на умовах поставки FOB порт NINGBO Китай правил Інкотермс 2020.
25.03.2024 продавець надав позивачу комерційний інвойс №23OUKEA-132A (див. додаток 4) для відвантаження товарів за ціною 27 600.00 доларів США на умовах поставки FOB порт NINGBO Китай правил Інкотермс 2020, на умовах оплати з відстрочкою платежу на 120 днів після доставки товарів. Також продавець надав пакувальний лист до комерційного.
27.03.2024 для вивезення товарів із Китаю до України митними органами Китаю була оформлена митна декларація №310120240518936059 за ціною 27 600.00 доларів США, що відповідає ціні, зазначеній у комерційному інвойсі.
30.03.2024 продавець передав товари перевізнику для доставки у порт Гданськ у Польщі та одержав, як підтвердження передачі товарів, коносамент № 237095573.
30.03.2024 на товари, що вказані в комерційному інвойсі, був виписаний сертифікат походження №23С3326А2480/00014.
09.05.2024 для оплати позивачем наданих транспортних та експедиційних послуг експедитор ТОВ «Мерск Україна Лтд» виписав рахунок фактуру №5653360026, а перевізник компанія Maersk A/S (Данія) виписав інвойс №565360027.
26.05.2024 перевізник виписав залізничну накладну УМВС від №17889, згідно з якою товари з Польщі були доставлені до Рівненської митниці.
13.05.2024 для підтвердження витрат на транспортування товарів експедитор ТОВ «Мерск Україна Лтд» виписав позивачу довідку про транспортні витрати №30, згідно з якою вартість послуг транспортування товарів за межами території України складають 50 846,39 грн., а також 1 871,99 доларів США.
15.05.2024 позивач направив лист до Державної митної служби, яким повідомив, що вантаж, який поставляється за контрактом №962 від 09.11.2017 за інвойсом №23OUKEA-132A від 25.03.2024 на суму 27 600 USD, не був оплачений, оплата здійснюється на умовах кредиту 120 днів.
03.06.2024 позивач подав відповідачу митну декларацію №24UA204150001992U0 для митного оформлення товарів, у якій митну вартість визначив за основним методом за ціною договору (контракту), а у графі 22 декларації зазначив загальну суму за рахунком 26 600 доларів США.
Для підтвердження заявленої митної вартості до митної декларації №24UA204150001992U0 декларант додав передбачені ст. 53 МК України документи, які вказані у графі 44 митної декларації. Доказами надання документів є також відомості у картці відмови в прийнятті митної декларації та митному оформленні №UA204150/2024/000134, виписаної відповідачем, а саме:
- Контракт від 09.11.2017 №962 між позивачем та компанією TAIZHOU OUKE TECHNOLOGY CO.,LTD.. (Китай), доповнення №7, №9, №10, №11 до Контракту;
- Прайс-лист продавця від 15.12.2023 щодо ціни товарів на умовах поставки FOB порт NINGBO Китай правил Інкотермс 2020;
- Комерційний інвойс від 25.03.2024 №23OUKEA-132A для відвантаження товарів за ціною 27 600 доларів США, на умовах поставки FOB порт NINGBO Китай правил Інкотермс 2020;
- Митну декларацію Китаю від 27.03.2024 №310120240518936059 для вивезення товарів в Україну за ціною 27 600,00 доларів США, що відповідає ціні, зазначеній у комерційному інвойсі.
- Сертифікат походження товару від 30.03.2024 №24С3326А2480/00014;
- Договір транспортного експедирування від 24.02.2020 №UA00072711 між позивачем та ТОВ «Мерск Україна ЛТД»;
- Договір від 14.02.2022 №UA00072649 на перевезення зовнішньоторговельних вантажів між позивачем і компанією Maersk A/S (Данія);
- Коносамент від 3 0.03.2024 № 23 7095 5 73 про перевезення товарів водним транспортом;
- Інвойс компанії перевізника Maersk A/S (Данія) від 09.05.2024 №5653360027 для оплати позивачем послуг з транспортування товарів;
- Рахунок-фактура експедитора ТОВ «Мерск Україна Лтд» від 09.05.2024 № 5653360026 для оплати позивачем експедиторських послуг при транспортуванні товарів;
- Довідку експедитора ТОВ «Мерск Україна Лтд» про транспортні витрати від 13.05.2024 №30;
- Залізничну накладну УМВС від 26.05.2024 №17889, згідно з якими товари були доставлені з Польщі до Рівненської митниці;
- Презентацію товарів від 20.05.2024;
- Декларацію митної вартості.
Перевіривши вищезазначені документи, відповідач 03.06.2024 направив декларанту електронне повідомлення №12177, у якому зазначив, що заявлені декларантом документи містять неточності та зобов`язав декларанта надати додаткові документи:
1) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями;
2) виписку з бухгалтерської документації продавця; 3)банківські платіжні документи щодо оплати рахунку-фактури про надання транспортно- експедиційних послуг від 09.05.2024 № 5653360027;
4) транспортні (перевізні) документи за маршрутом Гданськ (Польща) - Славков (Польща); 5) проформу - інвойс;
6) пакувальний лист;
7) документ 24PL331020NS6PQGX1 ;
8) переклад копії митної декларації країни відправлення (Китай) від 27.03.2024 №310120240518936059;
9) Додаткову угоду від 14.03.2024 № 10 до Контракту з підписами та печаткою покупця.
Позивач листом від 03.06.2024 у відповідь на електронне повідомлення повідомив, що всі наявні документи додані до митної декларації.
03.06.2024 Рівненська митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів №UA204000/2024/000059/l, яким визначила митну вартість імпортованих позивачем товарів за резервним методом на рівні 2,43 доларів США/кг., інформаційне джерело митна декларація від 27.05.2024 №24UA403060002309U0.
03.06.2024 на підставі прийнятого рішення про коригування митної вартості товарів відповідачем прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA204150/2024/000134.
Кім того, 01.08.2023 між позивачем (далі - покупець) та компанією HEBEI PANCHI IMPORT AND EXPORT CO. LTD (Китай) (далі - продавець) було укладено контракт №1587, відповідно до якого продавець виробляє та продає, покупець купує товари оплачує і отримує ручні лебідки, ручні ланцюгові підйомники, буксирувальні троси, стяжні троси, аксесуари, запасні частини до них в кількості, за ціною і на суму, згідно з проформою-інвойсом чи інвойсом, що є невід`ємною частиною контракту.
24.02.2020, попередньо, для організації перевезення товарів до України позивач уклав з ТОВ «Мерск Україна Лтд» (далі - експедитор) договір транспортного експедирування №UA00072711.
14.02.2022, також попередньо, для перевезення товарів до України позивач уклав з компанією Maersk A/S (Данія) (далі - перевізник) договір №UA00072649 на перевезення зовнішньоторговельних вантажів.
10.04.2024 продавець надав позивачу проформу інвойс №240410002 для оплати товарів за ціною 115 133,00 доларів США на умовах 100% передоплати.
24.04.2024 позивач на підставі контракту від 01.08.2023 №15 87 перерахував продавцю платіжною інструкцією в іноземній валюті №99 грошові кошти в розмірі 11 513,30 доларів США.
25.06.2024 позивач на підставі контракту від 01.08.2023 №1587 перерахував продавцю платіжною інструкцією в іноземній валюті №195 грошові кошти в розмірі 103 619,70 доларів США.
01.07.2024 продавець надав позивачу прайс-лист щодо ціни товарів на умовах поставки FOB порт TIANJIN та комерційний інвойс №20240410001 для оплати товарі на сума 116 633,00 доларів США.
09.07.2024 продавець передав товари перевізнику у 2-х контейнерах для доставки в Україну та одержав, як підтвердження передачі товарів, коносамент №APU042998.
01.08.2024 продавець надав позивачу проформу інвойс №240410002-1 для оплати товарів за ціною 1 500,00 доларів США на умовах 100% передоплати.
27.08.2024 позивач на підставі контракту від 01.08.2023 №1587 перерахував продавцю платіжною інструкцією в іноземній валюті №262 грошові кошти в розмірі 1500,00 доларів США.
27.08.2024 продавець виписав сертифікат походження №C24MABWFEXR70004 на товари , що вказані в комерційному інвойсі.
27.08.2024 для оплати позивачем наданих транспортних та експедиційних послуг експедитор ТОВ «Мерск Україна Лтд» виписав рахунок фактуру №5653396915, а перевізник компанія Maersk A/S (Данія) виписав інвойс №5653396920.
27.08.2024 позивач направив до Державної митної служби України лист, яким повідомив, що вантаж, який поставляється за контрактом №1587 від 01.08.2023 по інвойсу №20240410001 від 01.07.2024 не страхувався. Дана поставка постачається на умовах 100 % передоплати згідно платіжних інструкцій №99 від 24.04.2024 (11 513,3 0 дол. США), №195 від 25.06.2024 (103 619,70 дол. США) та №262 від 27.08.2024 (1 500,00 дол. США).
04.09.2024 для підтвердження витрат на транспортування товарів експедитор ТОВ «Мерск Україна Лтд» виписав позивачу довідку про транспортні витрати №39.
У довідці зазначено, що вартість послуг транспортування товарів в контейнері за межами території України складає в розмірі 284 312,89 грн., а також 3 506,58 доларів США.
09.09.2024 перевізник виписав залізничну накладну УМВС від №31292, згідно з якою товари з Польщі були доставлені до Рівненської митниці.
16.09.2024 позивач подав відповідачу митну декларацію №24UA204150003077U9 для митного оформлення товарів, у якій митну вартість товарів визначив за основним методом за ціною договору (контракту), а у графі 22 декларації зазначив загальну суму за рахунком 116 633,00 доларів США.
Для підтвердження заявленої митної вартості до митної декларації №24UA204150003077U9 декларант додав передбачені ст. 53 МК України документи, які вказані у графі 44 митної декларації. Доказами надання документів є також відомості у картці відмови в прийнятті митної декларації та митному оформленні №UA204150/2024/000241, виписаної відповідачем, а саме:
- Контракт від 01.08.2023 №1587 між позивачем та компанією HEBEI PANCHI IMPORT AND EXPORT CO. LTD (Китай);
- Прайс-лист продавця від 01.07.2024 щодо ціни товарів;
- Комерційний інвойс від 01.07.2024 №20240410001 для відвантаження товарів;
- Банківський платіжний документ, що стосується товару №99 від 24.04.2024;
- Банківський платіжний документ, що стосується товару №195 від 25.06.2024;
- Банківський платіжний документ, що стосується товару №262 від 27.08.2024;
- Сертифікат походження товару від 27.08.2024 №C24MABWFEXR70004;
- Коносамент від 09.07.2024 № APU042998 про перевезення товарів водним транспортом;
- Інвойс компанії перевізника Maersk A/S (Данія) від 27.08.2024 №5653396920 для оплати позивачем послуг з транспортування товарів;
- Рахунок-фактура експедитора TOB «Мерск Україна Лтд» від 27.08.2024 № 5653396915 для оплати позивачем експедиторських послуг при транспортуванні товарів;
- Довідку експедитора ТОВ «Мерск Україна Лтд» про транспортні витрати від 04.09.2024 №39;
- Залізничну накладну УМВС від 09.09.2024 №31292, згідно з якими товари були доставлені з Польщі до Рівненської митниці;
- Договір транспортного експедирування від 24.02.2020 №UA00072711 між позивачем та ТОВ «Мерск Україна ЛТД»;
- Договір від 14.02.2022 №UA00072649 на перевезення зовнішньоторговельних вантажів між позивачем і компанією Maersk A/S (Данія);
- Декларацію митної вартості.
16.09.2024 відповідач направив до декларанта електронне повідомлення №14724 у якому в якому зобов`язав декларанта надати додатково документи:
1) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини;
2) виписку з бухгалтерської документації продавця;
3) каталоги, специфікації, прейскуранти виробника товару;
4) документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, а саме: транспортних (перевізних) документів за маршрутом Гданськ (Польща) - Славков (Польща);
5) документи MRN, що зазначені у графі 24 накладної УМВС від від 09.09.2024 № 31292;
6)пакувальний лист.
Позивач листом від 16.09.2024 у відповідь на електронне повідомлення повідомив, що всі наявні документи додані до митної декларації.
16.09.2024 Рівненська митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів №UA204150/2024/000049/1, яким визначила митну вартість імпортованих позивачем товарів за резервним методом на рівні 3,64 доларів США/кг., інформаційне джерело митна декларація від 22.02.2024 № 902080/2024/800746.
16.09.2024 на підставі прийнятого рішення про коригування митної вартості товарів відповідачем прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA204150/2024/000241.
Позивач вважаючи рішення відповідача про коригування митної вартості товарів протиправними, звернувся з позовом до суду.
Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що у відповідача були в наявності усі документи для визначення митної вартості за ціною договору щодо товару, який імпортується позивачем. Оцінюючи подані декларантом документи в сукупності на думку суду відповідач мав можливість встановити дійсну вартість товару, який переміщався через митний кордон України.
Отже, висновки Рівненської митниці про неможливість визначення митної вартості за першим основним методом - за ціною контракту є помилковими.
На переконання суду, відповідач не зміг аргументовано довести, що заявлені позивачем відомості про митну вартість товару є неповними та/або недостовірними, у тому числі обґрунтувати невірне визначення позивачем митної вартості товару, відповідачем ні під час декларування спірного товару, ні під час судового розгляду справи не надано документів, вказаних у частині 2 статті 53 МК України, і які подані позивачем як декларантом при митному оформленні товару, в яких наявні розбіжності, ознаки підробки або які не містять всіх відомостей на підтвердження числових значень складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена позивачем за товар.
Як підкреслив суд, матеріалами справи підтверджено подання позивачем разом з митними деклараціями від 03.06.2024 № 24UA204150001992U0 та від 16.09.2024 № 24UA204150003077U9 необхідних та додаткових документів на підтвердження заявленої митної вартості товарів.
Таким чином, беручи до уваги викладене в сукупності, суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог про визнання протиправними та скасування рішень Рівненської митниці від 03.06.2024 №UA204000/2024/000059/1 та від 16.09.2024 № UA204150/2024/000049/1 про коригування митної вартості товарів.
Натомість, апелянт вважає вказані висновки суду необґрунтованими та помилковими, оскільки: 
- у наданих до митного оформлення документів, встановлено розбіжності, зокрема: П.3.4 контракту від 01.08.2023 № 1587 зазначається,що партія товару повинна супроводжуватись пакувальним листом, однак до митного оформлення пакувальний лист не надано; згідно коносаменту від 09.07.2024 № APU042998 порт призначення Гданськ (Польща), згідно накладної УМВС від 09.09.2024 № 31292 місце відправлення оцінюваних товарів Славков (Польща);
- судом першої інстанції порушено норми процесуального права в частині неповного дослідження доказів.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Митним кодексом України встановлено порядок визначення митної вартості імпортованих товарів та правила її декларування.
Відповідно до частини першої статті 246 Митного кодексу України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.
За правилами статті 248 Митного кодексу України, митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.
У відповідності до статей 49, 50 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.
Згідно з частиною першою статті 51, частиною першою статті 52 Митного кодексу України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу; заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
У силу вимог частини другої статті 52 Митного кодексу України, декларант зобов`язаний: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.
У відповідності до частин першої, другої статті 53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Частиною третьої статті 53 Митного кодексу України передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Частиною п`ятою статті 54 Митного кодексу України, закріплено право митного органу з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, а у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.
Відтак, митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом.
У той же час, у частині п`ятій статті 53 Митного кодексу України, встановлено заборону вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Дана норма кореспондується з положеннями частини третьої статті 318 МК України, якою встановлено, що митний контроль має передбачати виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.
Згідно з частиною першою статті 55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Тож, з наведеного слідує, що митні органи мають право витребовувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом із тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України.
Приймаючи рішення про коригування митної вартості, відповідач виходив з того, що декларантом заявлено неповні відомості про митну вартість товару, в документах поданих до митного оформлення наявні розбіжності, а також документально не підтверджено числові значення складових митної вартості, які є обов`язковими при її обчисленні та на вимогу митного органу не подано документів, що підтверджують митну вартість товару згідно частини третьої статті 53 МК України.
Так, статтею 57 Митного кодексу України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 (визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів) і 60 (визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів) Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 (визначення митної вартості на основі віднімання вартості) Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 (визначення митної вартості товарів на основі додавання вартості (обчислена вартість) Кодексу.
При цьому, кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.
Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.
У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Зокрема, статтею 58 МК України, передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.
З аналізу вищенаведених норм вбачається, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції). При цьому, вказаний метод не підлягає застосуванню, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірно та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Щодо доводів апелянта про те, що у наданих до митного оформлення документів, встановлено розбіжності, зокрема: П.3.4 контракту від 01.08.2023 № 1587 зазначається,що партія товару повинна супроводжуватись пакувальним листом, однак до митного оформлення пакувальний лист не надано; Згідно коносаменту від 09.07.2024 № APU042998 порт призначення Гданськ (Польща), згідно накладної УМВС від 09.09.2024 № 31292 місце відправлення оцінюваних товарів Славков (Польща), колегія суддів звертає увагу на наступне.
У відповідності до частини 6 статті 53 Митного кодексу України, декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.
За результатом проведеної відповідно до положень частини 4 статті 57 Митного кодексу України, процедури консультації з декларантом та у зв`язку із відсутністю у декларанта та митниці прийнятної до застосування (згідно положень глави 9 Митного кодексу України) інформації щодо вартості операцій щодо ідентичних, подібних товарів (статі 59-61 Митного кодексу України), достовірної та документально підтвердженої інформації щодо ціни одиниці товару для обчислення митної вартості за методом на основі віднімання вартості (стаття 62 Митного кодексу України), інформації щодо складових вартості товарів наданої виробником для обчислення митної вартості за методом на основі додавання вартості (стаття 63 Митного кодексу України), що унеможливлює визначення митної вартості шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 Митного кодексу України, митну вартість товарів скориговано із застосуванням резервного методу визначення митної вартості згідно положень статті 64 Митного кодексу України.
Митну вартість товару визначено на підставі інформації щодо митної вартості товару, митне оформлення якого здійснено за митною декларацією від 22.02.2024 № 902080/2024/800746 - 3,64 USD/кг.
Числове значення митної вартості товару у валюті рахунку становить 50363,04 дол. США (13836 кг * 3,64 дол. США/кг), що з урахуванням курсу на день подання митної декларації до митного оформлення у національній валюті України становить 2080854,76 грн (50363,04 дол. США * 41,3171 грн/дол. США).
На переконання колегії суддів, пакувальний лист не передбачений у переліку документів, визначених у ст. 53 МК України, як документ, що підтверджують митну вартість товарів.
Крім того, сама по собі обставина ненадання транзитних митних декларацій MRN, що підтверджують оплату транспортних послуг жодним чином не свідчать про наявність підстав, визначених у ч. З ст. 53 МК України - тобто, що документи містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Як вбачається із матеріалів справи, наданий до митного оформлення прайс-лист виробника від 01.07.2024 містить достовірні відомості про вартість товарів. Форма та зміст наданого прайс-листа визначається виключно постачальником, з урахуванням вимог, необхідних для ідентифікації товарів, а саме відомостей про: найменування товару, артикул, одиниці виміру, ціну, валюту, умови поставки, умови оплати, печатку постачальника із зазначенням адреси та контактних даних.
Відомості, що зазначені у наданому прайс-листі виробника, відображають фактично доступний асортимент товару на складі постачальника станом на конкретну дату складання такого прайс-листа. Прайс-лист виробника не містить дисконту чи знижок, що свідчить що прайс-лист адресовано не особисто позивачеві, а невизначеному колу осіб.
Отже, оскільки прайс-лист є документом довільної форми, чинне законодавство не встановлює вимог до форми прайс-листів, тому митниця не може посилатись на неповноту чи обмеженість його відомостей, обґрунтовуючи свої сумніви, що існують якісь спеціальні ціни для тієї чи іншої зовнішньоекономічної операції».
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, що наведена у постанові від 23.10.2020 у справі № 810/690/17, прайс-лист не є основним документом відповідно до частини другої статті 53 Митного кодексу України, який підтверджує митну вартість товарів, прайс-лис - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який адресований невизначеному колу покупців, жодним нормативним актом, в тому числі й міжнародним, не встановлено вимоги до форми та змісту прайс-листів, тобто прайс-лист є документом довільної форми, а тому митний орган не може посилатись на неповноту чи обмеженість його відомостей, як на підставу для коригування митної вартості товару.
На переконання колегії суддів, у митного органу були в наявності усі документи для визначення митної вартості за ціною договору щодо товару, який імпортується позивачем. Оцінюючи подані декларантом документи, в сукупності, відповідач мав можливість встановити дійсну вартість товару, який переміщався через митний кордон України.
Отже, висновки Рівненської митниці про неможливість визначення митної вартості за першим основним методом - за ціною контракту є помилковими.
Основними документами, які підтверджують митну вартість товару, є зовнішньоекономічний договір (контракт), рахунок-фактура (інвойс), що стосуються оцінюваного товару. Вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, не передбачені Митним кодексом України (стаття 53), заборонено.
Колегія суддів зауважує, що застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (частина четверта статті 57 МК України).
Тож, виходячи з принципу послідовності, передбаченого статтею 57 МК України, відповідач при виборі методу визначення митної вартості повинен проводити консультації з декларантом, обмінюючись наявною у кожного з них інформацією. При цьому застосування другорядних методів можливе лише за наявності обґрунтованих підстав незастосування основного.
Колегія суддів зазначає, що у відповідності до ст.53 МК України, у апелянта є право витребувати лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості товару не за першим методом за ціною договору, тільки тоді коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Колегія суддів підтримує висновок суду першої інстанції про те, що у відповідача були в наявності усі документи для визначення митної вартості за ціною договору щодо товару, який імпортується позивачем. Оцінюючи подані декларантом документи в сукупності відповідач мав можливість встановити дійсну вартість товару, який переміщався через митний кордон України.
Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність та наявність підстав для скасування рішення Рівненської митниці №UA204000/2024/000059/1 від 03 червня 2024 року, № UA204150/2024/000049/1 від 16 вересня 2024 року про коригування митної вартості товарів, у зв`язку із чим, позовні вимоги підлягають задоволенню.
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують докази, досліджені та перевірені в суді першої інстанції та не впливають на висновки суду, викладені в оскаржуваному рішенні.
За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, і доводи апелянта, викладені у скарзі, не свідчать про порушення судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.
За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись ст. ст. 243, 244, 311, 316, 321, 322, 325-328 КАС України, суд -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Рівненської митниці - залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 22 травня 2025 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена з підстав, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Ганечко 

Судді Я.М. Василенко

В.В. Кузьменко