Справа № 581/194/26 
Провадження № 3/581/52/26 

П О С Т А Н О В А 
і м е н е м У к р а ї н и 
05 травня 2026 року сел. Липова Долина
Суддя Липоводолинського районного суду Сумської області Кузьмінський О.В., розглянувши матеріали, які надійшли від ВП №1 (с. Недригайлів) Роменського районного відділу поліції ГУНП України в Сумській області, стосовно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , відомості про працевлаштування, притягнення до адміністративної відповідальності відсутні,
про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП, 

в с т а н о в и в :

28 березня 2026 року о 16 год 54 хв в с. Панасівка по вул. Сумській, 65 гр. ОСОБА_1 керував велосипедом із підвісним бензиновим двигуном внутрішнього згоряння в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Драгер, результат 1,31 проміле, чим порушив вимоги пункту 2.9.а Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, його неявка не перешкоджає розгляду справи.
Захисник Козін Т.В. в судовому засіданні заперечувала щодо доведеності вини ОСОБА_1 , обґрунтовуючи свої заперечення тим, що транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 , є велосипедом, а не механічним транспортним засобом. Відповідно до Правил дорожнього руху та міжнародної Конвенції про дорожній рух, наявність підвісного двигуна об`ємом 49 см. куб. не змінює статус велосипеда, оскільки він залишається пристроєм, що приводиться в рух мускульною силою, а об`єм двигуна не перевищує встановлені 50 см. куб.. Оскільки стаття 130 КУпАП стосується водіїв механічних транспортних засобів, що дії ОСОБА_1 працівниками поліції мали б кваліфікуватися за частиною 3 статті 127 КУпАП (порушення ПДР особами, які керують велосипедами у стані сп`яніння). Крім того, захисник вказує на суттєві процесуальні порушення з боку поліції, а саме: 1. незаконність зупинки: причиною зупинки було названо відсутність світлоповертачів, проте на відеозаписі не зафіксовано доказів порушення ПДР у момент зупинки, що ставить під сумнів легітимність подальших дій правоохоронців; 2. порушення прав особи: поліцейський роз`яснив права ОСОБА_1 вибірково не у повному обсязі, зокрема не попередив про можливість позбавлення права керування, зосередившись лише на штрафі; 3. невідповідність обладнання: у протоколі вказано прилад Drager 6820, тоді як у роздруківці з результатами тесту (1,31 проміле) вказано зовсім інша модель – Alcotest 6810. Також в акті огляду відсутні підписи та дані посадової особи, яка проводила процедуру. Крім того, правопорушником у протоколі зазначений ОСОБА_1 , тоді як насправді його ім`я відповідно до паспорту « ОСОБА_2 ». Через ці порушення адвокат вважає зібрані докази недопустимими за принципом «плодів отруєного дерева» та просить суд закрити провадження у справі за відсутністю складу правопорушення.
Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини вчинення правопорушення, суд вважає, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.
Провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доводиться такими доказами:
протоколом про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 №626457 від 28 березня 2026 року, який за своїм змістом відповідає вимогам статті 256 КУпАП і сумнівів не викликає; 
роздруківкою з приладу Драгер, відповідно до якої результат проведеного 28 березня 2026 року 17 год 02 хв тестування ОСОБА_1 становить 1,31 проміле;
актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів - приладу Драгер, відповідно до якого результат тестування ОСОБА_1 становив 1,31 проміле;
відеозаписом події від 28 березня 2026 року, на якому зафіксовано керування ОСОБА_1 велосипедом із підвісним бензиновим двигуном внутрішнього згоряння без застосування мускульної сили, зупинка його працівниками поліції, встановлення ознак алкогольного сп`яніння, висловлення поліцейським вимоги пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки, проведення огляду на місці зупинки на визначення стану алкогольного сп`яніння, згода ОСОБА_1 з результатом. 
Відповідно до частини 1 статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. 
Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до статті 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
У відповідності до частини 1 статті 130 КУпАП підставою притягнення до адміністративної відповідальності є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Обов`язковою ознакою правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, є керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані сп`яніння або відмова особи від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.
Відповідно до пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року № 18, зазначено, що при розгляді адміністративних справ вказаних категорій, суди мають ураховувати положення правових норм, у яких визначено поняття «транспортні засоби», зокрема примітки до статті 286 КК України, частини 7 статті 121 КУпАП, пункт 1.10 Правил дорожнього руху.
Згідно з пунктом 1.10 Правил дорожнього руху, 
транспортний засіб - пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів;
механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт;
мопед - двоколісний транспортний засіб, який має двигун з робочим об`ємом до 50 куб. см або електродвигун потужністю до 4 кВт;
велосипед - транспортний засіб, крім крісел колісних, що приводиться в рух мускульною силою людини, яка знаходиться на ньому.
Відповідно до вимог статті 29 Закону України «Про дорожній рух», до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов`язковому технічному контролю, пройшов такий контроль.
Велосипед із підвісним бензиновим двигуном внутрішнього згоряння відноситься до засобів, які можуть приводитись в рух як мускульною силою особи, яка ним керує, так і наявним у нього двигуном. При цьому пункти 1.10 та 2.13 ПДР встановлюють виключно верхню межу потужності цього двигуна, яка відрізняє категорію А1 від категорії А (і, відповідно, право на отримання прав на керування транспортними засобами відповідної категорії).
В той же час нижньої межі потужності двигуна чинними Правилами не передбачено та, відповідно, будь-який засіб за умови наявності у нього двигуна з робочим об`ємом менше 50 куб. см відноситься до транспортних засобів згідно цих Правил.
Верховний Суд в постанові від 15 березня 2023 року у справі № 127/5920/22 дійшов висновку, що одним із визначальних критеріїв для визначення, чи відноситься електросамокат до джерел підвищеної небезпеки в тлумаченні статті 1187 Цивільного кодексу України є приведення електросамоката в рух за допомогою встановленого на ньому електричного двигуна.
Суд вважає, що тлумачення «джерело підвищеної небезпеки» та «транспортний засіб» не є тотожніми, в той же час саме критерій наявності у велосипеда можливості приведення в рух за допомогою двигуна відрізняє його від звичайного велосипеда та є визначальним при вирішенні питань, чи відноситься він як до «транспортних засобів» так і до «джерел підвищеної небезпеки».
Наявність можливості приведення велосипеду в рух мускульною силою велосипедиста не позбавляє його наявності двигуна та можливості руху на транспортному засобі із застосуванням виключно двигуна без застосування мускульної сили.
Суд додатково звертає увагу на той факт, що велосипед із підвісним бензиновим двигуном внутрішнього згоряння може приводитись у рух не тільки мускульною силою, але й за допомогою двигуна, що є ключовою різницею велосипеда із підвісним двигуном від звичайного велосипеда, який приводиться у рух виключно мускульною силою.
В той же час, пунктом 2.9 Правил водієві забороняється керування в стані алкогольного сп`яніння будь-яким транспортним засобом, а не тільки механічним, а статтею 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування в стані алкогольного сп`яніння будь-яким транспортним засобом, а не тільки механічним.
Тому суд вважає, що тлумачення поняття «механічний транспортний засіб» не є тотожним тлумаченню поняття «транспортний засіб», а заборона керування в стані алкогольного сп`яніння і відповідальність за керування в стані алкогольного сп`яніння поширюється на всі транспортні засоби, а не тільки механічні.
Із досліджених судом документів встановлено, що належний ОСОБА_1 велосипед це двохколісний транспортний засіб, який використовує педалі та двигун. Як джерело живлення в велосипеді використовується велодвигун F-50, об`ємом 49 куб. см, тобто цей велосипед із урахуванням технічних характеристик двигуна є фактично мопедом у розумінні пункту 1.10. Правил дорожнього руху.
Інші доводи захисника суд відхиляє у зв`язку з їх необґрунтованістю, оскільки поліцейським після зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 було повідомлено про причину зупинки, що є достатнім, помилкове зазначення в протоколі імені « ОСОБА_2 » замість вірного « ОСОБА_2 » підлягає виправленню судом за наслідками розгляду справи та не є самостійною підставою для визнання такого протоколу недопустимим доказом, теж саме стосується і зазначення приладу, за допомогою якого проводився огляд, яким відповідно до роздруківки був прилад Drager Alcotest 6810. Вказані формальні описки, як і відсутність підпису поліцейського на акті огляду, не можуть бути підставами визнання проведеного огляду недійсним, оскільки наданими матеріалами відеозапису доводиться хронологічна безсумнівна послідовність фіксації проведення поліцейським огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння із застосуванням спеціального пристрою, встановлення його результатів та складення протоколу про адміністративне правопорушення. 
Роз`яснення поліцейським прав та обов`язків ОСОБА_1 доводиться підписом останнього у відповідному розділі протоколу. 
Отже, суд не вбачає підстав для закриття провадження у справі. 
Враховуючи положення статті 33 КУпАП та беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, вважаю необхідним застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом в межах санкції частини 1 статті 130 КУпАП, яке на думку суду сприятиме дотриманню ним надалі Правил дорожнього руху.
Відповідно до статті 40-1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 665 грн 60 коп судового збору.
Керуючись частиною 1 статті 130, статтями 221, 245, 280, 283, 284 КУпАП, 

п о с т а н о в и в : 

Притягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян – 17000 (сімнадцять тисяч) грн із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 665 грн 60 коп, який підлягає зарахуванню до державного бюджету за наступними реквізитами: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106.
Штраф має бути сплачений не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу і вноситься в установу банку України.
У разі несплати штрафу в установлений строк постанова надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання, роботи або за місцезнаходженням майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови стягується:
- подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові;
- витрати на облік правопорушення, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.
Постанова судді може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Липоводолинський районний суд Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення. 
Суддя О. В. Кузьмінський