Харківський окружний адміністративний суд 	
61700, м. Харків, майдан Свободи, 6, inbox@adm.hr.court.gov.ua, ЄДРПОУ: 34390710
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 травня 2026 р. №520/7077/26 
Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Пасечнік О.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, буд. 26,м. Дніпро,Дніпропетровська обл., Дніпровський р-н,49094, код ЄДРПОУ 21910427) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом та просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 16.12.2025 №204950026224 про відмову ОСОБА_2 у призначенні з 21.02.2025 пенсії за віком згідно Закону України «Про державну службу» та в частині відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до стажу державної служби періоду роботи в податкових органах з 03.02.1997 по 30.06.2013.
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу державної служби період роботи з 03.02.1997 по 30.06.2013 в податкових органах.
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 з 21.02.2025 пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу» на підставі заяви від 21.05.2025.
В обґрунтування позову позивачем вказано, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 16.12.2025 №204950026224 про відмову ОСОБА_3 у призначенні з 21.02.2025 пенсії за віком згідно Закону України «Про державну службу» та в частині відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до стажу державної служби періоду роботи в податкових органах з 03.02.1997 по 30.06.2013 є протиправним. Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у адміністративній справі за вищевказаним позовом.
Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана та вручена відповідачу, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.
Відповідач відзив на позов разом з доказами на спростування доводів позивача до суду не надав, причин неможливості надання відзиву та доказів суду не повідомив.
Згідно з ч.6 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи позову і заперечень проти нього, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 21.05.2025 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 889-VIII, яке було прийнято і зареєстровано відділом обслуговування громадян №5 за №384, що підтверджується розпискою-повідомленням.
До заяви про призначення пенсії було долучено: паспорт, довідка про присвоєння ідентифікаційного коду, заява про призначення / перерахунок пенсії, паспорт, довідка про заробітну плату, трудова книжка або документи про стаж.
Рішенням головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 16.12.2025 №204950026224 про відмову в призначенні/перерахунку пенсії зазначено, що Результати розгляду документів, доданих до заяви: згідно записів трудової книжки НОМЕР_2 від 23.08.1982, ОСОБА_1 , працювала в Державній податковій інспекції з 03.02.1997 по 30.06.2013. Посадовим особам контролюючих органів згідно статті 343.1 Податкового кодексу України присвоюються спеціальні звання, які не належать до посад, віднесених до категорії посад державної служби, визначених статтею 25 Закону № 3723 та актам Кабінету Міністрів. Вирішено: на підставі Закону №889 відмовити у призначенні пенсії за віком в зв?язку з відсутністю на 01.05.2016 необхідного страхового стажу державної служби.
Не погоджуючись з рішенням відповідача, позивач звернулася до суду з даним позовом.
Надаючи оцінку заявленим позовним вимогам та запереченням проти них, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Зазначені критерії є вимогами для суб`єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускається бездіяльності.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Таким чином, право особи на отримання пенсії, як складової права на соціальний захист, є її конституційним правом.
Умови пенсійного забезпечення державних службовців до 01.05.2016 визначалися Законом України від 16.12.1993 №3723-XII «Про державу службу» (далі - Закон №3723-XII).
У ході реформування системи державного управління 10.12.2015 прийнято новий закон, який регулює відносини, що виникають у зв`язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, а саме: Закон України від 10.12.2015 №889-VIII «Про державну службу» (далі - Закон №889-VIII).
Відповідно до пункту 2 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VІІІ з 01.05.2016 втратив чинність Закон №3723-ХІІ, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.
Згідно із пунктами 10, 12 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону №889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ від 16.12.1993 та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ від 16.12.1993 в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ від 16.12.1993 та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ від 16.12.1993 в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Тобто, за наявності в особи станом на 01.05.2016 певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Згідно із частиною 1 статті 37 Закону №3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Отже, після 01.05.2016 (дати набрання чинності Законом №889-VІІІ) право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ зберігають лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VІІІ та мають передбачені частиною 9 статті 37 Закону №3723-ХІІ страховий стаж і стаж державної служби.
Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права висловлена у зразковому рішенні Верховного Суду від 04.04.2018 у справі №822/524/18 та у постанові Верховного Суду від 26.06.2018 у справі №676/4235/17.
Також вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі №822/524/18, у постанові Верховного Суду від 02.04.2020 у справі 687/545/17.
З матеріалів справи вбачається, що єдиною підставою для відмови у переведенні на пенсію по Закону України «Про державну службу» є недостатність стажу державної служби, зокрема не зарахування служби позивача в податкових органах до стажу державної служби.
Згідно із записами трудової книжки НОМЕР_2 від 23.08.1982 позивачка працювала в органах державної податкової служби Харківської області, приймала присягу державного службовця та мала спеціальні звання, а саме:
03.02.1997 зарахована на посаду старшого державного податкового інспектора-ревізора до відділу організації документальних перевірок юридичних осіб Державної податкової адміністрації в Дзержинському районі м.Харкова;
03.02.1997 прийняла Присягу державного службовця;
02.02.1998 переведена на конкурсній основі на посаду головного державного податкового ревізора-інспектора відділу Державної податкової адміністрації в Дзержинському районі м.Харкова;
17.02.1998 присвоєно звання - інспектор податкової служби другого рангу;
01.07.1998 переведена на конкурсній основі на посаду головного державного податкового-ревізора відділу організації роботи по зверненню стягнення податкової заборгованості на майно платників податків та вилученню готівки Державної податкової інспекції в Дзержинському районі м.Харкова;
02.11.1998 переведена на конкурсній основі на посаду головного державного податкового інспектора-ревізора відділу документальних перевірок юридичних осіб Державної податкової інспекції в Дзержинському районі м.Харкова;
09.01.2002 у зв`язку зі змінами в структурі та штатному розписі переведена на посаду головного державного податкового-ревізора-інспектора відділу документальних перевірок суб`єктів підприємницької діяльності-юридичних осіб управління податкового аудиту та валютного контролю Державної податкової інспекції в Дзержинському районі м.Харкова;
10.04.2003 присвоєно спеціальне звання - інспектор податкової служби першого рангу;
20.08.2003 звільнена з займаної посади за власним бажанням;
12.12.2003 прийнята на конкурсній основі на посаду головного державного податкового ревізора-інспектора у відділ документальних перевірок СПД-юридичних осіб управління податкового аудиту та валютного контролю Державної податкової інспекції у Ленінському районі м.Харкова;
10.04.2006 звільнена з займаної посади за власним бажанням;
17.04.2006 призначена на конкурсній основі на посаду завідуючої сектору контрольно-перевірочної роботи відділу оподаткування фізичних осіб Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м.Харкова;
05.02.2007 присвоєне чергове звання-радник податкової служби 3 рангу;
11.01.2007 у зв`язку зі змінами у штатному розписі переведена на посаду начальника відділу контрольно-перевірочної роботи управління оподаткування фізичних осіб Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м.Харкова;
25.01.2007 у зв`язку зі змінами у штатному розписі переведена на посаду начальника відділу контрольно-перевірочної роботи управління оподаткування фізичних осіб Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м.Харкова;
05.02.2007 присвоєне чергове спеціальне звання - радник податкової служби третього рангу;
12.03.2007 звільнена у зв`язку з переводом на роботу до Дергачівської міжрайонної державної податкової інспекції Харківської області;
13.03.2007 призначена на конкурсній основі на посаду начальника управління аудиту юридичних осіб Дергачівської міжрайонної державної податкової інспекції Харківської області;
04.07.2007 звільнена у зв`язку з переводом до Дзержинської ДПІ м. Харкова;
05.07.2007 призначена на конкурсній основі на посаду начальника управління аудиту юридичних осіб Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м.Харкова;
21.03.2008 у зв`язку зі змінами у штатному розписі переведена на посаду начальника управління податкового контролю юридичних осіб Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м.Харкова;
29.01.2009 звільнена у зв`язку з переводом на роботу в ДПІ у Фрунзенському районі м. Харкова;
30.01.2009 призначена на посаду заступника начальника Державної податкової інспекції у Фрунзенському районі м.Харкова у порядку переведення з ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова;
03.06.2010 присвоєно спеціальне звання-радник податкової служби 2 рангу; 
16.03.2012 звільнена з посади заступника начальника ДПІ у Фрунзенському районі м. Харкова у порядку переведення до Індустріальної міжрайонної державної податкової інспекції м. Харкова Харківської обласної Державної податкової служби;
16.03.2012 призначена на посаду завідувача сектору забезпечення доступу до публічної інформації та розгляду звернень громадян Індустріальної міжрайонної Державної податкової інспекції м.Харкова;
01.02.2013 у зв`язку з введенням в дію штатного розпису призначена на посаду начальника відділу забезпечення доступу до публічної інформації та розгляду звернень громадян;
01.07.2013 призначена у порядку переведення на посаду начальника відділу забезпечення доступу до публічної інформації та організації розгляду звернень громадян управління обслуговування платників податків Індустріальної ОДПІ м.Харкова Головного управління міндоходів у Харківській області; присвоєно 11 ранг державного службовця;
01.01.2014 присвоєно спеціальне звання радник податкової та митної справи ІІ рангу;
01.03.2014 у зв`язку із змінами структури та штатного розпису призначена на посаду заступника начальника відділу обслуговування платників податків Індустріальної ОДПІ м.Харкова Головного управління міндоходів у Харківській області;
18.06.2014 у зв`язку із змінами у штатному розписі призначена на посаду головного державного інспектора відділу обслуговування платників податків Індустріальної ОДПІ м.Харкова Головного управління міндоходів у Харківській області;
17.07.2015 призначена на посаду головного державного інспектора сектору організації розгляду звернень та забезпечення доступу до публічної інформації управління реєстрації платників податків Індустріальної об`єднаної Державної податкової інспекції м.Харкова ГУ ДФС у Харківській області.
07.12.2015 позивач була звільнена із займаної посади у порядку переведення до Харківського апеляційного адміністративного суду.
Водночас згідно із пунктом 8 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 10.12.2015 №889-VIII «Про державну службу» стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.
Частиною 18 статті 37 Закону №3723-XII визначено, що період роботи посадових осіб в органах державної податкової та митної служб на посадах, на яких відповідно до закону присвоювалися спеціальні та/або персональні звання, зараховується до стажу державної служби, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
Приписи абзацу 2 пункту 2 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №283 (далі - Порядок №283), який діяв у період чинності Закону України від 16.12.1993 №3723-XII «Про державну службу» до 01.05.2016, визначали, що до стажу державної служби зараховується робота (служба) на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів.
Документом для визначення стажу державної служби є трудова книжка та інші документи, які відповідно до чинного законодавства підтверджують стаж роботи (пункт 4 Порядку №283).
Спеціальним законом, що визначав статус державної податкової служби в Україні, її функції та правові основи діяльності був Закон України від 04.12.1990 №509-XII «Про державну податкову службу в Україні» (далі Закон №509-XII).
Відповідно до статті 15 Закону №509-XII посадовою особою органу державної податкової служби за правилами може бути особа, яка має освіту за фахом та відповідає кваліфікаційним вимогам, установленим Державною податковою адміністрацією України. Посадовим особам органів державної податкової служби присвоюються спеціальні звання.
Зазначеною статтею Закону №509-XII також установлено умови, за яких особи не можуть бути службовцями податкових органів, які кореспондуються із вимогами статей 5, 12 Закону №3723-ХІІ щодо обмежень, пов`язаних із прийняттям на державну службу та її проходженням.
Видатки на утримання органів державної податкової служби визначаються Кабінетом Міністрів України і фінансуються з державного бюджету (стаття 6 Закону №509-XII).
Суд звертає увагу, що як Законом №889-VIII, так і нормами діючих до нього Закону №3723-XII і Закону України «Про державну податкову службу в Україні» №509-ХІІ та Порядку №283 передбачалося зарахування до стажу державної служби роботи (служби) на посадах керівних працівників і спеціалістів в органах державної податкової служби та її територіальних органів.
Постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2016 №306 «Питання присвоєння рангів державних службовців та співвідношення між рангами державних службовців і рангами посадових осіб місцевого самоврядування, військовими званнями, дипломатичними рангами та іншими спеціальними званнями» (далі - Постанова №306) затверджено Порядок присвоєння рангів державних службовців, співвідношення рангів державних службовців і військовими званнями, дипломатичними рангами та іншими спеціальними званнями згідно з додатками 1-10.
Додатком 6 до Постанови №306 передбачено, що спеціальні звання, які присвоєно позивачу, прирівнюється до відповідного рангу державного службовця, що також підтверджується записами в трудовій книжці НОМЕР_2 від 23.08.1982.
Отже, посадові особи державної податкової служби, яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження служби в податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію за віком відповідно до Закону №3723-XII.
Указані висновки відповідають правовим позиціям, викладеним у постанові Верховного Суду України від 22.10.2013 у справі №21-340а13, а також, у постановах Верховного Суду від 19.06.2018 у справі №465/7218/16-а, від 03.07.2018 року у справі №586/965/16-а, від 10.07.2018 у справі №591/6970/16-а, від 18.03.2021 справі №500/5183/17.
Крім того, відповідно до пункту 344.1 статті 344 Податкового кодексу України пенсійне забезпечення посадових осіб контролюючих органів здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу».
При цьому період роботи зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) у контролюючих органах зараховується до стажу державної служби та стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.
Таким чином, оскільки позивач з 03.02.1997 по 20.08.2003, з 12.12.2003 по 10.04.2006, з 17.04.2006 по 12.03.2007, з 13.03.2007 по 04.07.2007, з 05.07.2007 по 29.01.2009, з 30.01.2009 по 16.03.2012, з 16.03.2012 по 30.06.2013 працювала в органах державної податкової служби, прийняла присягу державного службовця, обіймала відповідні посади для виконання завдань і функцій держави (у сфері податкової політики), їй присвоєно відповідний ранг державного службовця та спеціальні звання, такий період роботи (служби) позивача, що складає більше двадцяти років, належить зарахувати до стажу державної служби.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність у позивача станом на момент звернення до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» стажу роботи на посадах державної служби понад 20 років.
За таких обставин суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 16.12.2025 №204950026224 про відмову в призначенні/перерахунку пенсії ОСОБА_1 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу державної служби період роботи з 03.02.1997 по 20.08.2003, з 12.12.2003 по 10.04.2006, з 17.04.2006 по 12.03.2007, з 13.03.2007 по 04.07.2007, з 05.07.2007 по 29.01.2009, з 30.01.2009 по 16.03.2012, з 16.03.2012 по 30.06.2013 в податкових органах.
Щодо позовних вимог зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 з 21.02.2025 пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу» на підставі заяви від 21.05.2025, суд зазначає наступне.
Вирішуючи питання про обрання способу захисту порушеного права позивача суд виходить із такого.
Завданням адміністративного судочинства, відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного вирішення судом справ.
Тобто, за змістом вказаної правової норми, адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями визначеними статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України.
Таким чином адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.
Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - ключовим завданням якого є здійснення правосуддя. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішення.
Отже, вищевказана позовна вимога є формою втручання в дискреційні повноваження відповідача та виходить за межі завдань адміністративного судочинства, а тому не підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
За таких підстав, з метою належного захисту прав позивача, виходячи за межі позовних вимог, суд приходить до висновку про зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 21.05.2025, з урахуванням висновків суду.
За приписами ч. 1 та ч. 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Зважаючи на встановлені у справі обставини, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.
Керуючись статтями 14, 243-246, 291, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, буд. 26,м. Дніпро,Дніпропетровська обл., Дніпровський р-н,49094, код ЄДРПОУ 21910427) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 16.12.2025 №204950026224 про відмову в призначенні/перерахунку пенсії ОСОБА_1 .
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу державної служби період роботи з 03.02.1997 по 20.08.2003, з 12.12.2003 по 10.04.2006, з 17.04.2006 по 12.03.2007, з 13.03.2007 по 04.07.2007, з 05.07.2007 по 29.01.2009, з 30.01.2009 по 16.03.2012, з 16.03.2012 по 30.06.2013 в податкових органах.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 21.05.2025, з урахуванням висновків суду.
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2,м. Харків,61022, код ЄДРПОУ 14099344) витрати по сплаті судового збору на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) у розмірі 665,60 грн. (шістсот шістдесят п`ять гривень 60 коп.).
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Пасечнік О.В.