УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 травня 2026 року
м. Київ
справа № 757/279/26-к
провадження № 51-1955 ск 26
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду від 10 березня 2026 року,
встановив:
Як убачається із касаційної скарги та доданої до неї копії судового рішення, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 09 січня 2026 року скаргу ОСОБА_4 , подану в порядку ст. 206 КПК України, повернуто особі, яка її подала, оскільки вона не підсудна вказаному районному суду. 
Не погоджуючись із вказаною ухвалою слідчого судді, ОСОБА_4 оскаржив її в апеляційному порядку.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 10 березня 2026 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою  ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 09 січня 2026 року. 
У касаційній скарзі ОСОБА_4 не погоджується з ухвалою апеляційного суду, оскільки вважає, що цей суд безпідставно відмовив у відкритті апеляційного провадження за його апеляційною скаргою на незаконну ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 09 січня 2026 року. При цьому наголошує, що його тримають під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» з 26 серпня 2025 року без законних на те підстав, тому він подав скаргу в порядку ст. 206 КПК України в найближчий за юрисдикцією суд. Водночас слідчий суддя необгрунтовано повернув його скаргу, прийнявши рішення без його обов'язкової участі, на що апеляційний суд уваги не звернув.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши копію судового рішення, обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних підстав.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, доданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, викладено в частинах першій та другій статті 309 КПК України. Це ухвали, які стосуються обмеження свободи та особистої недоторканності, арешту майна, тимчасового доступу до певних речей і документів, відсторонення від посади, а також ухвали про відмову у здійсненні спеціального досудового розслідування, про відмову в задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній.
Відповідно до ч. 3 ст. 309 КПК України скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Як убачається з копії ухвали апеляційного суду, апеляційним судом вірно зазначенопро те, що до передбаченого ст. 309 КПК України переліку не входить оскарження ухвали слідчого судді, постановленої в порядку статті 206 КПК України.
Крім того, об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 27 травня 2019 року у провадженні № 51-7276 кмо 18 (справа № 766/22242/17) дійшла висновку, що оскільки ухвала слідчого судді щодо скарги, поданої в порядку ст. 206 КПК України, у переліку, передбаченому ст. 309 КПК України, відсутня, звернення до суду з апеляційною скаргою на таке рішення є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження.
Отже, апеляційний суд, дотримуючись вимог ст. 309, ч. 4 ст. 399 КПК України, правильно встановив, що оспорювана ухвала слідчого судді не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, та обгрунтовано відмовив у відкритті провадження, належним чином умотивувавши своє рішення.
Вищевказане грунтується на тому, що ст. 129 Конституції України гарантує право на апеляційний перегляд справи, а не кожного судового рішення в межах кримінального провадження, у відповідності з чим КПК України визначає, в яких випадках і які рішення слідчих суддів, судів першої інстанції підлягають перегляду в апеляційному порядку. 
Отже, підсумовуючи наведене, слід зазначити, що апеляцій ний суд, встановивши, що апеляційна скарга подана на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 09 січня 2026 року, яка не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, та, відмовивши у відкритті апеляційного провадження за цією скаргою, діяв відповідно до вимог кримінального процесуального закону і позиції Верховного Суду та прийняв законне, обґрунтоване, належно вмотивоване судове рішення.
При цьому доводи касаційної скарги  ОСОБА_4 не містять вказівки на порушення судом апеляційної інстанції норм кримінального процесуального закону, які ставили би під сумнів обґрунтованість прийнятого рішення про відмову у відкритті апеляційного провадження за його апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 09 січня 2026 року, яка не підлягає апеляційному оскарженню. 
Тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення скарги ОСОБА_4 та вважає, що у відкритті провадження за його касаційною скаргою слід відмовити.
Враховуючи викладене та керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду від 10 березня 2026 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2   ОСОБА_3