РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"12" травня 2026 р.         Справа № 596/525/26
Провадження № 2-а/596/40/2026
Гусятинський районний суд Тернопільської області 
в складі : головуючого судді    Лисюк І.О., 
за участю секретаря судового засідання  Туткалюк В.Р.,
представника позивача адвоката   Печінки П.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Гусятин за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 в інтересах якого діє представник - адвокат Печінка Павло Володимирович до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, 

ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 в інтересах якого діє представник - адвокат Печінка П.В. звернувся з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 та просить скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 №2270, складену тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 якою його- ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 17 000 гривень за порушення ним ч.3 ст.210-1 КУпАП.
В обгрунтування позову, сторона позивача посилається на те, що оскаржувана постанова складена з порушенням норм матеріального та процесуального права, не відображає фактичних обставин справи та в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.04.2026, справу передано судді Лисюк І.О..
Ухвалою судді від 20.04.2026 відкрито провадження в справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, про що повідомлено учасників справи.
28.04.2026 представником ІНФОРМАЦІЯ_1 подано відзив на позов, в якому сторона відповідача виклала свої заперечення на позов, посилаючись на те, що відповідно до до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_6 у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.
У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_6, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці ІНФОРМАЦІЯ_6 або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.
Відповідно до положень цього ж нормативно-правового акту, виклик громадян до районних (міських) ІНФОРМАЦІЯ_6 чи їх відділів під час мобілізації здійснюється шляхом вручення (надсилання) повістки. У повістці зазначаються: прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності) і дата народження громадянина, якому адресована повістка; найменування районного (міського) ІНФОРМАЦІЯ_6 або його відділів чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіонального органу СБУ, що видав повістку; мета виклику до районного (міського) ІНФОРМАЦІЯ_6 або його відділів чи відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ; місце, день і час явки за викликом; найменування посади, власне ім`я та прізвище, підпис посадової особи, яка видала повістку, та дата її підписання - для повісток, оформлених на бланку. Такі повістки скріплюються гербовою печаткою; прізвище та власне ім`я керівника районного (міського) ІНФОРМАЦІЯ_6 або його відділу, дата накладення кваліфікованого електронного підпису - для повісток, сформованих за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів; реєстраційний номер повістки; роз`яснення про наслідки неявки і про обов`язок повідомити про причини неявки. Повістка може формуватися за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів або оформлюватися на бланку, який заповнюється представником районного (міського) ІНФОРМАЦІЯ_6.
Належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) ІНФОРМАЦІЯ_6 або його відділу у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи , повідомленою цією особою ІНФОРМАЦІЯ_6 під час уточнення своїх облікових даних чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила ІНФОРМАЦІЯ_6 іншої адреси місця проживання.
Позивачу була направлена належним чином оформлена повістка про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де Позивач перебуває на військовому обліку. Однак, Позивач ухилився від отримання повістки, тому вона була повернута відповідальним працівником АТ "Укрпошта" з відміткою, що "адресат відсутній за вказаною адресою". Що вважається належним оповіщенням військовозобов`язаного, згідно закону.
Не прибувши до ІНФОРМАЦІЯ_2 та не надавши пояснень щодо поважності причин свого неприбуття за належним чином оформленою повісткою, Позивач допустив порушення абзацу 7 частини 3 статті 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", а також ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, про що і було винесено оскаржувану постанову.
28.04.2026 представником позивача адвокатом Печінкою П.В. подано відповідь на відзив, в якому сторона позивача додатково звертає увагу на те, що Відповідачем не долучено до відзиву жодних доказів про те, що відповідач умисно вчинив дії щодо ухилення в отриманні повістки та у подальшому не прибуття на визначену в повістці дату до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідачем також не надано до відзиву доказів дотримання процедури притягнення позивача до адміністративної відповідальності, зокрема, відомостей про повідомлення ОСОБА_1 про час та день розгляду щодо нього справи, у зв`язку з чим останній був позбавлений права бути присутнім під час розгляду справи, надати пояснення та відповідні докази.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. 
Представник позивача - адвокат Печінка П.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити.
Представник ІНФОРМАЦІЯ_1 в судове засідання повторно не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. В прохальній частині відзиву клопотав про розгляд справи без участі представника відповідача.
Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Суд, перевіривши матеріали справи, дослідивши письмові докази, подані сторонами в справі, приходить до наступного.
За змістом ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Частиною 1 ст. 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу за контрактом із 14.04.2016 по 04.03.2018 року, має статус учасника бойових дій.(а.с.7)
ОСОБА_3 (рідний брат позивача) безвісти зник 03.03.2026 року біля населеного пункту Горіхове Покровського району Донецької області, беручи участь у захисті того села.Відповідно до сповіщення сім`їзниклого безвісти військовослужбовця №1/817 від 05 березня 2026 року тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 (а.с.9) 
25 березня 2026 року ОСОБА_1 подав до ІНФОРМАЦІЯ_1 документи про родинні стосунки із безвісти зниклим братом для оформлення відстрочки від призову на військову службу по мобілізації.(а.с.10)
Тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_5 винесено оспорювану постанову № 2270 без дати про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 3 ст. 210-1 КупАП у вигляді штрафу у розмірі 17 000 гривень. 
Як вбачається із змісту оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 обліковується як такий, що порушив правила військового обліку, з 17.03.2026.
Під час звірки персональних даних з`ясовано, що громадянин ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Відповідно до частин першої ти третьої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» військовозобов`язані громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_6.
Згідно з підпунктом 1 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов 'язаних і резервістів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487, призовники і військовозобов`язані зобов`язані перебувати на військовому обліку за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання у відповідних районних (міських) ІНФОРМАЦІЯ_6.
Крім того, відповідно до абзацу п`ятого частини десятої статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які перебувають у запасі або військовому резерві, зобов`язані виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.
Таким чином, громадянин ОСОБА_1 своїми діями (бездіяльністю) порушив вимоги підпункту 2 пункту 1 Правил військового обліку, призовників, військовозобов`язаних і резервістів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 12.2022 № 1487, а саме - без поважних причин не прибув за повісткою № 6476368 на 02.02.2026р. до  ІНФОРМАЦІЯ_3 , чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.210-1 КУпАП. 
Однак, всупереч вказаним вимогам, ОСОБА_1 не з 'явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 у строк, зазначений у повістці.
Таким чином, громадянин ОСОБА_1 , 02.02.2026р. здійснив правопорушення, яке вчинене в особливий період (особливий період в Україні діє з моменту оприлюднення Указу Президента від 17 березня 2014 року №303/2014 «Про часткову мобілізацію», який затверджений Законом України від 17.03.2014 №1126-VІІ що набрав чинності з дня його опублікування в газеті «Голос України» від 18.04.2014 року № 49, та порушив вимоги абз. 7 п.3. ч.1 ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 ст.210-1 КУпАП.
Відповідальність за ч.3 ст.210-1 КУпАП передбачена за вчинення порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.
Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Відповідно до змісту ст.283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.
Статтею 251 КУпАП передбачено, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Разом з тим, положення даної статті вказують на те, що ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Однак, з наданої суду позивачем постанови №2270 відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.210-1 КУпАП вбачається, що у вказаній постанові відсутня повна дата її винесення, а саме 2025 року, без вказівки якого числа та місяця.
Крім того, як встановлено, відсутні посилання на докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення. 
Так, в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 , як військовозобов`язаному надіслана чи вручена повістка про необхідність прибути на на 02.02.2026 року до ІНФОРМАЦІЯ_6 за місцем його проживання.
Стороною відповідача не спростовано обгрунтовані та підтверджені доказами твердження сторони позивача про те, що повістку про необхідність прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_1 не отримано і йому, відповідно не було відомо про необхідність прибуття на 02.02.2026 року до ІНФОРМАЦІЯ_6 для уточнення даних.
Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Отже, в адміністративних справах щодо оскарження рішень та дій суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Така презумпція вини покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Недоведена вина прирівнюється до невинуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення.
Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 доказів доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення не надав.
Суд наголошує, що сама по собі постанова у справі про адміністративне правопорушення, за відсутності доказів на підтвердження викладених у ній обставин, не може свідчити про вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 26 квітня 2018 року у справі № 338/1/17.
Таким чином, судом встановлено відсутність в діях позивача ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, а саме нез`явлення за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_6, так як він не був сповіщений належним чином про необхідність явки, в зв`язку з чим суд вважає постанову по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП незаконною та такою що підлягає скасуванню.
Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Встановлені обставини, на думку суду, свідчать про винесення оскаржуваної постанови без належного та повного з`ясування всіх обставин справи, з порушенням процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності. Тому постанова є протиправною та підлягає скасуванню. Провадження у справі слід закрити на підставі ч. 3 ст. 286 КАС України.
Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, оцінюючи в сукупності наявні докази, з врахуванням встановленого КАС України обов`язку відповідача доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, суд прийшов до висновку про обгрунтованість позовних вимог, а тому постанову №2270 без дати по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП слід скасувати, провадженні у справі закрити.
Враховуючи, що позивач відповідно до приписів ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, тому, на виконання вимог ст. 139 КАС України, та враховуючи правову позицію, викладену 18 березня 2020 року в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 543/775/17, у зв`язку з задоволенням позову суд вважає необхідним стягнути за рахунок бюджетних відповідача на користь користь держави судовий збір в розмірі 665 грн. 60 коп.
Керуючись ст. 55 Конституції України, ст. ст. 9, 72-77, 242, 244-246, 257, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства, суд, 

УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) в інтересах якого діє представник - адвокат Печінка Павло Володимирович (свідоцтво №000172 від 03.04.2017 року, адреса: АДРЕСА_3, електронна адреса: ІНФОРМАЦІЯ_4 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_2 , ел.пошта: ІНФОРМАЦІЯ_5 ) про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, задовольнити.
Постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 по справі про адміністративне правопорушення №2270 від 2025 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, скасувати.
Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП закрити.
Стягнути в користь користь держави за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір у розмірі 665,60 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.
Учасники справи:
Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) .
Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_1 (юридична адреса: Код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_2 .
Повний текст рішення складено 12.05.2026.

Суддя Гусятинського районного суду 
Тернопільської області       Ірина ЛИСЮК