Справа № 523/10515/26
Номер провадження 3/523/2284/26
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 червня 2026 року          м.Одеса
Суддя Пересипського районного суду міста Одеси Шурупов В.В., за участю секретаря судового засідання Подуфалової А.С., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали об`єднаної справи, які надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області про притягнення  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, має статус ветерана війни – учасника бойових дій, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-4, 124 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
Постановою судді від 11.06.2026 року, матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-4, 124 КУпАП, відповідно, об`єднані в порядку ст.36 цього ж Кодексу в одне провадження. 
Відповідно з наданими до суду матеріалами об`єднаної справи, 07.05.2026 року о 08:48 годині, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Hyundai Venue», номерний знак НОМЕР_1 , біля будинку №62 по вул.Отамана Головатого в м.Одесі, не витримав безпечного інтервалу та скоїв зіткнення з транспортним засобом марки «Mitsubishi», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок чого транспортний засіб марки «Mitsubishi» отримав пошкодження лакофарбового покриття, після чого перший з вказаних осіб залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, чим порушив п.п.2.10а п.13.1 «Правил дорожнього руху».
В суді ОСОБА_1 пояснив, що на наявному в матеріалах справи відеозаписі вбачається значна відстань його авто від іншого учасника ДТП; пошкодження належного потерпілому автомобіля відбулось внаслідок інших дій; до поліції вказана особа прибув 11.05.2026 року, де було проведено огляд його транспортного засобу, в ході якого ушкоджень не виявлено, протоколу огляду авто не має; скарг на дії працівників поліції не подавав; надані ним під час оформлення матеріалів працівникам поліції не підтверджує, вважає себе не винним.
Також ОСОБА_1 звернувся до суду із письмовими поясненнями щодо розглядуваної події, які у своєму клопотанні від 11.05.2026 року просив врахувати при винесенні судового рішення.
Заслухавши ОСОБА_1 , вивчивши письмові пояснення останнього, дослідивши матеріали об`єднаної справи, суддею встановлено, що винність вказаної особи порушенні п.п.2.10а, 13.1 «Правил дорожнього руху» повністю доказана та підтверджується дослідженими матеріалами об`єднаної справи про адміністративні правопорушення, а саме:
- протоколами про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №№663228, 663224 від 11.05.2026 року, в яких наведені обставини порушення водієм  ОСОБА_1  приписів п.п.2.10а, 13.1 «Правил дорожнього руху», за що він притягається до відповідальності за ст.ст.122-4, 124 КУпАП, підписаними останнім без будь-яких зауважень чи заперечень (а.с.1, 16);
- рапортом інспектора УПП в Одеській області Дикої А., з якого вбачається, що прибувши 07.05.2026 року на виклик щодо дорожньо-транспортної пригоди без травмованих, на місці події було виявлено заявника – ОСОБА_2 , який повідомив, що рухаючись приблизно о 08:48 годині на транспортному засобі марки «Mitsubishi», номерний знак НОМЕР_2 по вул.Отамана Головатого в м.Одесі, в 2-й смузі, відчув удар в своє авто та побачив, що водій транспортного засобу марки «Hyundai», номерний знак НОМЕР_1 , змінював смугу руху та здійснив зіткнення з його автомобілем, після чого поїхав з місця ДТП (а.с.3, 18); 
- схемою місця дорожньо-транспортної події від 07.05.2026 року, відповідно до якої зафіксована дорожня обстановка, місце зіткнення, розташування транспортного засобу марки «Mitsubishi» та його напрямок руху, а також описані отримані внаслідок дорожньо-транспортної пригоди механічні пошкодження вказаного транспортного засобу (лакофарбове покриття задньої лівої двері та заднього лівого крила) (а.с.4, 19);
- поясненнями потерпілого ОСОБА_2 від 07.05.2026 року, в яких викладені обставини дорожньо-транспортної пригоди за участю керованого ним автомобіля та транспортного засобу марки «Hyundai» зеленого кольору, з номерним знаком НОМЕР_1 (а.с.5, 20);
- поясненнями ОСОБА_1 від 11.05.2026 року, згідно з якими останній про вчинення ним ДТП дізнався від співробітників поліції; факт ймовірного контакту керованого ним транспортного засобу з автомобілем марки «Mitsubishi» не заперечував, але зазначив, що наміру залишати місце ДТП – не мав, оскільки був впевнений в безпеці руху; характер пошкоджень покриється його полісом ОСЦПВ та буде переданий до страхової компанії; на його авто легкопомітних пошкоджень не має, а місце ймовірного контакту знаходиться в сліпій зоні; після огляду поліцією його авто, останніми було виявлено легке пошкодження фарби, що схоже на попередні умови експлуатації авто, зокрема у зоні бойових дій (а.с.6, 21);
- диск з відеореєстратора транспортного засобу (а.с.24).
Згідно з ч.1 ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
За ст.252 вказаного Кодексу, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
У своїй письмових поясненнях, ОСОБА_1 посилається на те, що після ознайомлення з наявним в матеріалах справи відеозаписом іншого учасника ДТП, він дійшов висновку про відсутність доказів зіткнення його транспортного засобу з автомобілем ОСОБА_2 ; на відео його транспортний засіб перебуває на значній відстані від автомобіля потерпілого, відсутні звук та фіксація моменту контакту транспортних засобів. Також стверджує, що відчуття удару потерпілим могло бути спричинене нерівностями дорожнього покриття, а пошкодження автомобіля останнього могли виникнути за інших обставин; автомобіль особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не змінював смугу руху, рухався в потоці, а тому відсутні підстави вважати, що мала місце ДТП або залишення місця ДТП; посилається на попереднє звернення до страхової компанії та відповідь поліції про відсутність механічних ушкоджень на його транспортному засобі, а також просить закрити провадження по справі за відсутністю складу правопорушення.
Пунктом 11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306 (далі - ПДР). 
Пунктами 1.3 та 1.9 ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
За п.п.13.1, 2.10а «Правил дорожнього руху», визначено, що залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу водій повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу, а у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатись на місці пригоди.
Оцінивши доводи ОСОБА_1 про відсутність факту зіткнення, наведені ним в судовому засіданні та викладені в письмових поясненнях, суд доходить висновку про їх необґрунтованість та безпідставність, оскільки вони спростовуються сукупністю наявних у матеріалах справи доказів. Сам по собі факт відсутності на відеозаписі чіткої фіксації моменту контакту транспортних засобів або звукового супроводу не виключає настання дорожньо-транспортної події та не спростовує встановлених обставин події.
Твердження ОСОБА_1 про можливе виникнення пошкоджень автомобіля потерпілого ОСОБА_2 за інших обставин чи про те, що відчуття удару могло бути спричинене нерівностями дорожнього покриття, є припущеннями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та не підтверджені жодними належними і допустимими доказами.
Посилання ОСОБА_1 на відсутність механічних пошкоджень на належному йому транспортному засобі також не свідчить про відсутність дорожньо-транспортної події, оскільки характер та механізм контакту транспортних засобів не виключають виникнення пошкоджень лише на одному з них. 
Крім того, суд враховує, що у своїх первинних письмових поясненнях, наданих працівникам поліції 11.05.2026 року, ОСОБА_1 не заперечував факту можливого контакту (зіткнення) транспортних засобів та не ставив під сумнів саму подію дорожньо-транспортної пригоди. Натомість, заперечення факту зіткнення були висловлені ним безпосередньо в судовому засіданні, після отримання регресної вимоги від 29.05.2026 року.
Така зміна ОСОБА_1 позиції після виникнення для нього майнових наслідків може свідчити про заінтересованість у результаті розгляду справи та може розцінюватися як прагнення уникнути адміністративної та майнової відповідальності. 
Відтак, наведені пояснення ОСОБА_1 є способом захисту від відповідальності та не спростовують наявності в його діях ознак адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ст.122-4 КУпАП.
Статтею 124 КУпАП встановлено, що порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.
Відповідно до ст.122-4 вказаного Кодексу, залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.
Положення статті 36 означеного Кодексу регламентують, що при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо, а якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
В силу положень ст.ст.33, 36 КУпАП, при визначенні міри адміністративного стягнення, суддя враховує характер та обставини інкримінованих ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, ступінь вини та особу останнього – має статус ветерана війни – учасника бойових дій, а також приймаючи до уваги мету адміністративного стягнення, передбачену ст.23 зазначеного Кодексу, суддя доходить висновку про те, що з метою виправлення й попередження нових правопорушень, до цієї особи єдиним можливим є застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Згідно зі ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Керуючись ст.ст.1, 7, 9, 23, 27, 33, 36, 40-1, 122-4, 124, 256, 268, 276-280, 283 КУпАП, суддя
ПОСТАНОВИВ:
Накласти на  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-4, 124 КУпАП, адміністративне стягнення:
- за ст.122-4 КУпАП – у вигляді штрафу на користь держави, у розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 3400 гривень;
- за ст.124 КУпАП - у вигляді штрафу на користь держави, у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень.
На підставі ст.36 КУпАП, остаточно призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 3400 (три тисячі чотириста) гривень.
На підставі ст.40-1 КУпАП, стягнути зі  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 665,60 гривень на користь Держави в особі Державної судової адміністрації України, код ЄДРПОУ 26255795 (00020, м.Київ, вул.Липська 18/5).
Копію постанови вручити під розписку ОСОБА_1 , направити для відома до УПП в Одеській області ДПП Національної поліції України та ОСОБА_2 , а також надати іншим заінтересованим особам.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження до Одеського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення.
Суддя: В.В. Шурупов