справа № 489/400/26  провадження №2-о/489/59/26

РІШЕННЯ
Іменем України

16 червня 2026 року         м. Миколаїв

Інгульський районний суд м. Миколаєва у складі: 
головуючого судді   Коваленка І.В.,
присяжних      Сребнюк К.Г., Мустяца Т.Г.,
за участю секретаря судових засідань   Лупової Є.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , заінтересовані особи – Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (далі – ВДРАЦС), Міністерство оборони України, Військова частина НОМЕР_1 , про оголошення особи померлою у зв`язку із воєнними діями 
встановив:
У січні 2026 року заявник, через свого представника – адвоката Луконіну Н.В., звернулася до суду з заявою в якій просить оголосити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлим за обставин безпосередньої участі у бойових діях, при проведенні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, пов`язаних із захистом Батьківщини, участю у забезпеченні здійснення заходів національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації України. Датою смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродження м.Миколаєв Миколаївської області, вважати ІНФОРМАЦІЯ_2 , місцем смерті – населений пункт Курилівка Суджанського району Курської області російської федерації.
Заявлені вимоги обґрунтовано тим, що заявниця не має змоги зареєструвати смерть сина, який виконував обов`язки командира 1 штурмового взводу штурмової роти батальоно-тактичної групи військової частини НОМЕР_1 , яка настала в районі проведення 04.03.2025 активних бойових дій в районі населеного пункту Курилівка Суджанського району Курської області російської федерації, так як відомості про місцезнаходження тіла її сина відсутні, через що заявник не може отримати лікарське свідоцтво про смерть.
Факт і обставини загибелі лейтенанта ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підтверджується матеріалами службового розслідування.
Оголошення ОСОБА_3 померлим заявниці необхідно для державної реєстрації смерті сина, реалізації своїх спадкових прав, а також отримання одноразової грошової допомоги та соціальних гарантій, як родини Захисника.
Міністерство оборони України у наданих через систему «Електронний суд» 23.02.2026 письмових поясненнях просило врахувати, що при розгляді справи правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену в постанові від 11.12.2024 по справі № 755/11021/22 та , що підставою для оголошення особи померлою є не факти (докази), які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи.
Ухвалою Інгульського районного суду міста Миколаєва від 20.01.2026 відкрито провадження за правилами окремого провадження та призначено справу до судового розгляду.
У судове засідання, призначене на 16.06.2026, учасники справи не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Представник заявника надала до суду заяву в якій просила розгляд справи здійснювати за її відсутності та заявлені вимоги задовольнити. 
Заінтересована особи Міністерство оборони України у поясненнях від 23.02.2026 розгляд справи просило здійснити за відсутності його представника.
Заінтересована особа Військова частина НОМЕР_1 та Інгульський ВДРАЦС в судове засідання своїх представників не направили, причини їх неявки суду не повідомили та право на надання письмових пояснень по справі не скористалися.
Відсутність учасників процесу з огляду на обставини справи та наявній в ній докази, не перешкоджає розгляду заяви за їх відсутності.
Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи та встановивши фактичні обставини, приходить до наступного.
Із матеріалів справи вбачається та підтверджується Повторним Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , що заявник ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно Указу Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року запроваджено військовий стан на всій території України, який у подальшому неодноразово продовжувався і триває дотепер.
ОСОБА_3 проходив військову службу у Збройних Силах України.
Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 03.12.2024 № 112 молодшого лейтенанта ОСОБА_3 , призначеного наказом Головнокомандуючого Збройних Сил України (по особовому складу) № 1548 від 27.11.2024, на посаду командира розвідувального взводу НОМЕР_3 штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , який прибув із Національної академії сухопутних військ Гетьмана Петра Сагайдачного, з 03.12.2024 зараховано до списків особового складу, на всі види забезпечення, вважати таким, що 03.12.2024 справи та посаду прийняв і приступив до виконання обов`язків за посадою, шпк «старший лейтенант».
Згідно довідки Військової частини НОМЕР_1 від23.04.2025 № 9901, лейтенант ОСОБА_3 дійсно в період з 20.02.2025 по 05.03.2025 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в населеному пункті Курилівка Суджанського району Курської області російської федерації.
Сповіщенням від 06.03.2025 № 313/2/2025 ІНФОРМАЦІЯ_3 повідомив ОСОБА_1 про те, що її син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , лейтенант, командир 1 штурмової роти НОМЕР_4 військової частини НОМЕР_1 , мужньо виконуючи військовий обов`язок, в бою за Україну, її свободу і незалежність зник безвісти 04.03.2025 року на західній околиці н.п. Курилівка Суджанського району Курської області.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 05.03.2025 № 64 лейтенанта ОСОБА_3 , командира розвідувального взводу 1 штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , визнано таким, що 05.03.2025 зник безвісти, при виконанні бойового завдання отримав поранення не сумісні з життям та ймовірно загинув, евакуація тіла неможлива.
Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (адміністративно-господарської діяльності) від 08.03.2025 № 371 «Про призначення службового розслідування» наказано провести службове розслідування стосовно лейтенанта ОСОБА_3 за фактом його зникнення в строк до 06.04.2025.
Згідно Акту службового розслідування, затвердженого наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 18.04.2025 № 636, 04.03.2025 року о 10 год 00 хв під час штурму піхотними групами противника бойових позицій ОСОБА_3 був уражений прицільним вогнем ворожого снайпера та загинув від отриманого поранення на місці, організація пошуку та евакуація тіл військовослужбовців не була можливою задля збереження життів підлеглого особового складу частини. 
Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (із основної діяльності) від 18.04.2025 № 636 «Про затвердження результатів службового розслідування» службове розслідування вважається завершеним, факт зникнення безвісти лейтенанта ОСОБА_3 , командира розвідувального взводу НОМЕР_3 штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , виконуючого обов`язки командира 1 штурмового взводу штурмової роти батальйонно-тактичної групи військової частини НОМЕР_1 , вважати підтвердженим.
Із наказу від 18.04.2025 № 636 вбачається, що в ході проведення службового розслідування встановлено, що о10:00 год. 04.03.2025 піхотними групами противника було розпочато штурмові дії позиції ПВ «Бублик», в ході яких лейтенант ОСОБА_3 , командир 1 штурмового взводу 1 штурмової роти батальйонно-тактичної групи військової частини НОМЕР_1 , був уражений прицільним вогнем ворожого снайпера та загинув від отриманого поранення. Організація пошукових груп з метою проведення евакуації тала загиблих лейтенанта ОСОБА_3 в силу постійної високої інтенсивності бойових дій в даному районі, була неможливою, задля збереження життя підлеглого особового складу.
21.03.2025 за заявою ОСОБА_4 ВП №2 МРУП ГУНП в Миколаївській області в Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстровано кримінальне провадження № 12025152040000354 за ознаками злочину, передбаченого частиною першою статті 115 КК України, а саме фактом зникнення безвісти ОСОБА_3 04.03.2025 в населеному пункті Курилівка Курської області під час виконання бойового завдання.
Згідно відповіді ВП №2 МРУП ГУНП в Миколаївській області від 13.05.2026 №77278-2026 на даний час досудове розслідування триває та вживаються всі необхідні заходи для встановлення всіх обставин вчинення кримінального правопорушення.
Згідно витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин від 23.10.2025 №ВГ/В-20251023-43 відомості про ОСОБА_3 внесені до цього реєстру.
Згідно відповіді Координаційного штабу поводження з військовополоненими від 06.06.2026 відомості щодо ОСОБА_3 про перебування його в полоні відсутні.
Аналіз змісту заяви ОСОБА_1 свідчить про те, що заявниця просить суд оголосити померлим її сина ОСОБА_3 (військовослужбовця) у певний час - ІНФОРМАЦІЯ_2 під час виконання бойового завдання, з метою державної реєстрації смерті сина в органах державної реєстрації актів цивільного стану та подальшого вирішення питання щодо отримання виплат і пільг передбачених законодавством, оформлення спадщини.
Правове обґрунтування та мотиви суду. 
Відповідно до частин першої-другої, п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно з пунктом 3 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.
Відповідно до частини першої статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.
Отже оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть цієї особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті.
Підставою для оголошення особи померлою є не факти (докази), які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи.
Відповідно до частини другої статті 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 11 грудня 2024 року в справі № 755/11021/22 вирішувала виключну правову проблему щодо початку відліку строку, передбаченого частиною другої статті 46 ЦК України, для оголошення судом фізичної особи померлою у разі, якщо є підстави припускати про вірогідну смерть (загибель) особи на території, на якій велись активні бойові дії.
У цій постанові Велика Палата Верховного Суду наголосила, що законодавець розмежовує категорії «воєнні дії», «збройний конфлікт» і «воєнний стан». Частина друга статті 46 ЦК України послуговується категоріями «воєнні дії» і «збройний конфлікт», а не «воєнний стан». Тому немає підстав пов`язувати початок перебігу строків, зазначених у частині другій статті 46 ЦК України, із введенням, припиненням або скасуванням воєнного стану в Україні. Речення друге частини другої статті 46 ЦК України не конкретизує обставини, за яких суд може застосувати скорочений шестимісячний строк замість дворічного, зазначеного у реченні першому цієї частини. Водночас суд може послатися на шестимісячний строк у разі наявності істотних підстав для припущення, що фізична особа загинула внаслідок воєнних дій, збройного конфлікту, і без обґрунтованих підстав очікувати, що з часом обставини зміняться або з`являться нові дані щодо місцезнаходження цієї особи.
Велика Палата Верховного Суду зауважує, що словосполучення «від дня закінчення воєнних дій», особливо у контексті широкомасштабної збройної агресії рф проти України, потрібно розуміти як визначення строку тривалістю в шість місяців, який потрібно обраховувати передусім від дня закінчення активних бойових дій на певній території України.
Велика Палата Верховного Суду наголошує, що під час визначення моменту для початку відліку шестимісячного строку, встановленого реченням другим частини другої статті 46 ЦК України, суд повинен враховувати соціальний контекст та засаду справедливості. Оскільки в умовах російської агресії, яка триває на території України, ситуація в країні залишається недостатньо стабільною, будь-які правові рішення повинні бути чутливими до складних життєвих обставин, у яких опинилися люди.
Відрахування шестимісячного строку з дня припинення або скасування воєнного стану чи закінчення воєнних дій, збройного конфлікту було б непропорційним обмеженням прав та інтересів значної кількості цивільних осіб, членів сімей Захисників і Захисниць України.
Статтею 47 ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті.
Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.
Особа може бути оголошена в судовому порядку померлою у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть цієї особи. На цьому наголошено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 31 травня 2023 року у справі № 177/11/20, від 07 листопада 2023 року у справі № 607/159/23.
Ці обставини суд встановлює на підставі відповідних доказів, якими можуть бути, зокрема, але не виключно, накази командира військової частини, бойові розпорядження, акти службового розслідування, матеріали кримінального провадження, інформація державних органів та міжнародних інституцій, показання свідків, фото- відеоматеріали тощо.
Вказаний перелік доказів не є вичерпним та може бути конкретизований у кожній окремій справі.
Частиною другою статті 20 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» передбачено, якщо особа, зникла безвісти за особливих обставин, оголошена померлою, але її останки не знайдено, проведення розшуку не припиняється до встановлення її місцеперебування, місця поховання чи місцезнаходження останків такої особи.
Суд, з урахуванням сукупності досліджених у розглядуваній справі доказів, вважає наявними підстави для обґрунтованого припущення вірогідної смерті ОСОБА_3 .
Зокрема, у справі наявні матеріали службового розслідування військової частини, докази порушення кримінального провадження щодо обставин безвісти зникнення ОСОБА_3 , відомості координаційного центу поводження з полоненими щодо відсутності інформації про перебування ОСОБА_3 у полоні, реєстрацію в Єдиному реєстрі осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, зникнення та території бойових дій ОСОБА_3 і набуття ним відповідного правового статусу.
Суд зазначає, що при розгляді справи не було встановлено наявності спору про право.
Щодо доводів Міністерства оборони України про те, що відсутні відомості про закриття кримінального провадження та відсутній висновок Уповноваженого з питань осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, то вони є безпідставними, оскільки встановлені в ході розгляду справи обставини дають суду достатні підстави для припущення вірогідної смерті ОСОБА_3 , що в свою чергу не впливає на подальше здійснення кримінального провадження та встановлення обставин його смерті. 

Керуючись статтею 46 ЦК України, статями 305-308 ЦПК України, суд 
ухвалив:
 
Заяву ОСОБА_1 про оголошення фізичної особи померлою задовольнити.
Оголосити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Миколаєва Миколаївської області, померлим за обставин безпосередньої участі у бойових діях, при проведенні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, пов`язаних із захистом Батьківщини, участю у забезпеченні здійснення заходів національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації України. 
Датою смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродження міста Миколаєв Миколаївської області, вважати ІНФОРМАЦІЯ_2 , місцем смерті – населений пункт Курилівка Суджанського району Курської області російської федерації.
Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Відомості про учасників справи:
заявник:  ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце проживання:  АДРЕСА_1 ; 
заінтересовані особи: 
- Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, код ЄДРПОУ 23041148, місцезнаходження: м.Миколаїв, вул.Шосейна,11;
- Міністерство оборони України, код ЄДРПОУ 00034022, місцезнаходження: м.Київ, пр. Повітряних сил України, 6;
- Військова частина НОМЕР_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_6 , місцезнаходження: Київська область.

Повний текст судового рішення складено 16.06.2026.

cуддя І.В.Коваленко

присяжні К.Г. Сребнюк 
Т.Г. Мустяца