ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

30 червня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/25460/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді Олефіренко Н.А. (доповідач),
суддів: Божко Л.А., Дурасової Ю.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.02.2026 ( суддя Дєєв М.В.) в адміністративній справі №160/25460/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,- 
ВСТАНОВИВ:
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому позивач просить:
визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка полягає у невнесенні відомостей щодо виключення ОСОБА_1 з військового обліку до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, відповідно до запису у тимчасовому посвідчення невійськовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 06.05.2021 року;
зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 внести відомості про виключення ОСОБА_1 з військового обліку до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, відповідно до запису у тимчасовому посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 06.05.2021 року.
Позивач зазначив, оскільки його виключено з військового обліку до набрання чинності Законом України №3633-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», яким виключено пункт 6 частини 6 статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», відповідачем, протиправно заочно відновлено позивача на військовому обліку військовозобов`язаних, з огляду на те, що зміни до законодавства не можуть погіршувати його існуюче становище.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2026 року у задоволені вимог ОСОБА_1 відмовлено.
З апеляційною скаргою звернувся позивач з підстав викладених в обґрунтування вимог позову.
У відзиві відповідач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, відмовивши у задоволенні апеляційної скарги.
Відповідач вважає позицію позивача необґрунтованою, оскільки, з 18 травня 2024 року редакція частини 6 статті 37 Закону №2232-ХІІ не передбачає такої підстави для виключення з військового обліку як засудження до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину, більш того, з цього часу передбачена можливість особи, яку раніше було засуджено до позбавлення волі, за вчинення тяжкого злочину. 
Чинною станом на дату звернення позивача до відповідача з відповідною заявою, редакцією Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» не передбачено такої підстави для виключення громадян з військового обліку, натомість п.п. 2 п. 1 ст. 37 цього Закону містить норму, відповідно до якої взяттю на військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, у відповідних підрозділах розвідувальних органів України підлягають громадяни України на військовий облік військовозобов`язаних: які звільнені з військової служби в запас та не зараховані до військового оперативного резерву; які прибули після відбування покарання з установ виконання покарань. 
Перебування громадян придатних за віком та станом здоров`я до військової служби на військовому обліку є обов`язком, а не правом громадянина. 
Відповідно, зняття позивача в 2021 році з військового обліку не є свідченням того, що позивач не підлягає військовому обліку на теперішній час.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без виклику учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановив наступне. 
Апеляційним переглядом справи встановлено, згідно тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 06.05.2021 року відповідно до пункту 6 частини 6 статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (в редакції Закону від 21.07.2023 року) позивача 16.06.1987 року народження було виключено з військового обліку військовозобов`язаних 06.05.2019 року, як особу яка була раніше засуджена до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину.
У 2025 році, у зв`язку з набранням чинності Законом України №3633-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», яким виключено пункт 6 частини 6 статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» позивача взято на військовий облік.
Позивач вважає бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка полягає у невнесенні відомостей щодо виключення ОСОБА_1 з військового обліку до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, відповідно до запису у тимчасовому посвідчення невійськовозобов`язаного № 4/237 від 06.05.2021 року протиправною, що і стало підставою для звернення до суду із даним позовом.
Здійснюючи перегляд справи в апеляційному порядку в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів зазначає наступне.
Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Підстави взяття на військовий облік, зняття та виключення з нього визначені в статті 37 Закону №2232-ХІІ.
Згідно з п. 6 ч. 6 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» в редакції, що була чинною до 17.05.2024 року включно, виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів Служби зовнішньої розвідки України - у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України) підлягають громадяни України, які: були раніше засуджені до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину.
11.04.2023 Верховною Радою України прийнято Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку" за № 3633-ІХ, який набрав чинності 18.05.2024 (далі - Закон № 3633-ІХ).
Так, вищевказаним Законом № 3633-ІХ внесені зміни до Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" та ч.6 ст. 37 викладено в новій редакції, а саме, зазначено, що виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів розвідувальних органів України - у відповідному підрозділі розвідувальних органів України) підлягають громадяни України, які:
1) померли або визнані в установленому законом порядку безвісно відсутніми або оголошені померлими;
2) припинили громадянство України;
3) визнані непридатними до військової служби;
4) досягли граничного віку перебування в запасі.
У громадянина, якого виключено з військового обліку відповідно до пунктів 3 та 4 цієї частини, військово-обліковий документ не вилучається. До військово-облікового документа громадянина вносяться дані про виключення із військового обліку"
Повторне або заочне відновлення особи на військовому обліку після її офіційного виключення суперечить принципу правової визначеності та незворотності дії закону в часі.
Стаття 58 Конституції України чітко встановлює, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Якщо громадянина було законно виключено з військового обліку у 2021 році на підставі норм, що діяли на той момент, він повністю втратив статус військовозобов`язаного.
Набрання чинності Законом України № 3633-IX, яким було вилучено або змінено певні пункти статті 37 Закону «Про військовий обов`язок і військову службу», регулює виключно ті правовідносини, що виникли після моменту його ухвалення. Нові норми не можуть автоматично анулювати юридичні факти, які належним чином відбулися у минулому.
Чинне законодавство України містить чіткий та вичерпний перелік підстав для взяття громадян на військовий облік (ч. 2, 3, 5 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»).
Процедура «поновлення» чи «відновлення» особи на обліку, яку раніше було саме виключено (а не знято), чинним законодавством не передбачена.
Виключення з військового обліку є остаточною дією, що припиняє військово-облікові обов`язки громадянина. Відповідно, будь-які заочні рішення ТЦК та СП щодо відновлення такого обліку є перевищенням владних повноважень.
Згідно з Законом України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», органи ТЦК та СП є верифікаторами та розпорядниками інформації реєстру. Вони зобов`язані вносити актуальні та правдиві відомості про правовий статус громадянина на основі наявних паперових документів.
Оскільки у позивача є чинне тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 06.05.2021 року із належним записом про виключення, ТЦК та СП не має права ігнорувати цей документ або самовільно змінювати статус особи в електронній базі даних.
Державні органи не можуть посилатися на зміну законодавства для того, щоб позбавити особу раніше визнаного та офіційно оформленого правового статусу.
Заочне (без відома особи та проведення передбачених процедур) відновлення на обліку слід визнати протиправною бездіяльністю та незаконними діями. 
Суд зобов`язує відповідачів скоригувати відомості в системі «Оберіг» відповідно до паперових оригіналів.
Заперечення ТЦК та СП (відповідача) базуються на помилковому змішуванні двох абсолютно різних правових процедур: «первинного/повторного взяття на облік» та «скасування чинного статусу виключеного з обліку».
Відповідач посилається на п.п. 2 п. 1 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», який регулює взяття на облік осіб, котрі «прибули після відбування покарання з установ виконання покарань».
Ця норма стосується осіб, які зараз (після 18 травня 2024 року) звільняються з установ виконання покарань або раніше не були виключені з обліку.
Позивач відбув покарання, звернувся до ТЦК та був офіційно виключений з обліку ще у 2021 році, про що свідчить запис у тимчасовому посвідченні № 4/237 від 06.05.2021 року. Він не є особою, яка «щойно прибула з установи виконання покарань», його правовий статус уже було остаточно визначено державою 5 років тому.
Ключова помилка відповідача полягає в тому, що він намагається застосувати редакцію закону від 18.05.2024 до правовідносин, які виникли та повністю завершилися у 2021 році.
Закон № 2232-XII чітко розрізняє поняття «знятий з військового обліку» та «виключений з військового обліку».
Особи, які зняті з обліку (наприклад, у зв`язку зі зміною місця проживання), підлягають повторному взяттю на облік.
Особи, які виключені з обліку, перестають бути військовозобов`язаними. Стаття 37 чинного Закону містить вичерпний перелік підстав для взяття на облік. Жоден пункт цієї статті не передбачає можливості повторного взяття на облік особи, яку раніше було виключено за рішенням самого ТЦК. Заочне або примусове «відновлення» статусу військовозобов`язаного є протиправним самоправством органу ТЦК.
Крім того, відповідно до практики ЄСПЛ, яка є джерелом права в Україні (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики ЄСПЛ»), принцип правової визначеності передбачає, що особа може покладатися на остаточність рішень державних органів.
Раптове, одностороннє та заочне скасування державним органом статусу «виключений з обліку» через зміну політики держави чи редакції закону є прямим порушенням права особи на мирне володіння своїм майном та особисту безпеку (в контексті стабільності її правового статусу).
Враховуючи зазначене, суд апеляційної інстанції вважає, що внаслідок неповного з`ясування обставин та порушення норм матеріального права, суд першої інстанції при ухваленні судового рішення про відмову у задоволенні позову дійшов помилкових висновків, а отже апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, рішення суду скасуванню з прийняттям нового судового рішення про задоволення позову.
Відповідно до вимог частини четвертої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення, є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Розподіл судових витрат здійснюється у відповідності до норм ст. 139 КАС України.
Керуючись ст.ст. 317, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.02.2026 в адміністративній справі №160/25460/25 скасувати та прийняти у справі нове судове рішення. 
Позов задовольнити.
Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка полягає у невнесенні відомостей щодо виключення ОСОБА_1 з військового обліку до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, відповідно до запису у тимчасовому посвідчення невійськовозобов`язаного № 4/237 від 06.05.2021 року.
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 внести відомості про виключення ОСОБА_1 з військового обліку до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, відповідно до запису у тимчасовому посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 06.05.2021 року.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору за подання позову та апеляційної скарги у розмірі 3 028,30 грн.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 30 червня 2026 року та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.
Повне судове рішення складено 01 липня 2026 року.

Головуючий - суддя Н.А. Олефіренко 

суддя Л.А. Божко 

суддя Ю. В. Дурасова