УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №279/7637/25 Головуючий у 1-й інст. Пацко О. О. 
Номер провадження №33/4805/873/26
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Ляшук В. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2026 року м.Житомир
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду Ляшук В.В., з участю секретаря Кошиль О.О., захисника Антонюка В.О. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 ,

встановив:

Постановою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 24 березня 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі п.13 ч.5 ЗУ «Про судовий збір».

Відповідно до постанови, 30.11.2025 року о 15:44 годині, ОСОБА_1 по вул. Шатрищанська, 69, в м. Коростень, керував транспортним засобом «Volvo ХС90» д.н.з. " НОМЕР_1 " з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме, звужені зіниці очей які не реагують на світло, порушення мови, поведінка що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в найближчому медичному закладі в установленому законом порядку відмовився, чим порушив пункт 2.5 Правил Дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ст.130 ч.І КУпАП.

На постанову суду захисником Антонюком В.О. подано апеляційну скаргу, в якій порушується питання про скасування постанови суду та закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Зазначає, що оформлення матеріалів справи працівниками поліції було здійснено формально та поверхнево.
Вказує, що з відеозапису не вбачається, що ОСОБА_1 перебував у стані сп`яніння, а зазначені у протоколі працівниками поліції ознаки сп`яніння не свідчать, що особа перебувала у такому стані.
Стверджує, що при відмові від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 перебував під тиском працівників поліції.
Наголошує, що ОСОБА_1 лише хотів поїхати до лікарні на автомобілі адвоката, а не поліції, в лікарні пройшов огляд за висновком якого в нього був відсутній стан сп`яння.

Заслухавши пояснення захисника Антонюк В.О. на підтвердження доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
За правилами частин 2-5 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису або у медичному закладі.
Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у відмові в проходженні огляду на стан наркотичного сп`яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Так, з протоколу по адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 528003 від 30.11.2025 року, 30.11.2025 року о 15:44 годині, ОСОБА_1 по вул. Шатрищанська, 69, в м. Коростень, керував транспортним засобом «Volvo XC90» д.н.з. " НОМЕР_1 " з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме, звужені зіниці очей які не реагують на світло, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в найближчому медичному закладі в установленому законом порядку відмовився, чим порушив пункт 2.5 Правил Дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП.

Відповідно до п. 6 Розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі-Інструкція), огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність) (далі — спеціальні технічні засоби);  лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
При цьому, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Так, ч. 1 ст. 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За таких обставин, вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху України підтверджується наявними у справі доказами, зокрема, даними, які містяться: в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 528003 від 30.11.2025 року, в якому зазначено, що останній від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку у медичному закладі відмовився (а.с. 2); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння (а.с. 5); рапортом працівника поліції (а.с. 8); наявному в матеріалі справи відеозаписом обставин події з нагрудних камер поліцейських (а.с. 10).

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, будь-яких доказів та доводів на спростування правильності висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не надано.

Як вбачається з відеозапису, який міститься в матеріалах справи, транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції, оскільки останній здійснив рух заднім ходом на перехресті.
Працівниками поліції в ході спілкування з ОСОБА_1 було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, а саме звужені зіниці очей, які не реагують на світло, порушення мови, паведінка що не відповідає обстановці, та було запропоновано поїхати до найближчого медичного закладу для проходження огляду, однак ОСОБА_1 повідомив, що поїде в автомобілі свого захисника, а не з поліцейськими, які розцінили це за відмову.
При складанні протоколу ОСОБА_1 було роз`яснено його права та обов`язки передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, повністю оголошено зміст протоколу, та ознайомлено з протоколом, який він підписав.
Працівниками поліції роз`яснено наслідки відмови від проходження огляду та складено протокол про адміністративне правопорушення ЕПР1 №528003.
Відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
ОСОБА_1 притягнутий до відповідальності за відмову у проходженні огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, яке вважається закінченим, в момент, коли особа розуміючи свій обов`язок пройти огляд та наслідки такої відмови відмовляється виконати таку вимогу працівників поліції.

Апеляційний суд також наголошує, що порушення Правил дорожнього руху, які мають наслідком відповідальність за ст. 130 КУпАП, є грубим та потенційно небезпечним як для самої особи, яка керує транспортним засобом, що є джерелом підвищеної небезпеки, так і для інших учасників дорожнього руху, тяжкість ймовірних наслідків.
У рішенні, ухваленому 29 червня 2007 року у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства», Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Доводи захисника, що ОСОБА_1 пройшов такий огляд самостійно є неспроможними, оскільки він пройшов огляд з порушенням порядку визначеного ст. 266 КУпАП, без присутності працівника поліції, а тому цей огляд вважається недійсним.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду в цілому дав належну оцінку всім доказам у справі та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що відповідно до відеозапису, ознаки наркотичного сп`яніння наведенні в протоколі відсутні, не заслуговують на увагу, з огляду на наступне.
Так, відповідно до п. 2, 4 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі-Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного сп`яніння є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Таким чином, тільки наявність у водія ознак наркотичного сп`яніння надає право працівнику поліції вимагати пройти огляд на стан сп`яніння, про що і вноситься запис у протокол про вчинення адміністративного правопорушення. При цьому, зазначені поліцейськими в протоколі ознаки наркотичного сп`яніння не повинні підтверджуватися або доводитися, оскільки огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких саме у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, іншими доказами або спеціальними прийомами (методами) підтверджувати ці ознаки не потрібно.

Посилання захисника на те, що поліцейські та суд невірно оцінили дії ОСОБА_1 , як відмову в проходженні огляду, оскільки він хотів поїхати на огляд на автомобілі захисника так як недовіряв поліцейським апеляційний суд вважає необґрунтованими та такими, що не дають підстав для висновку про відсутність події та складу правопорушення.

Системний аналіз положень ст. 266 КУпАП, Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» свідчить, що з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення і огляд проводиться в їх присутності (п. 9 Розділу ІІ Інструкції). Разом з тим, відповідно до ст. 266 КУпАП керманич відстороняється від керування автомобілем з підстав, що він має ознаки алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Таким чином, поліція зобов`язана забезпечити доставку керманича до лікарні для огляду, зокрема і на поліційному автомобілі, адже керманич відсторонений. За змістом п. 9 Розділу ІІ Інструкції право обрання способу доставки керманича на огляд належить працівникам поліції, оскільки це їх обов`язок, а не право водія.
При цьому, адвокат, який надає правову допомогу жодної відповідальності та обов`язку щодо забезпечення проведення медичного огляду, унеможливлення продовження керування водієм транспортним засобом не має.
Крім того, апеляційний суд враховує і те, що адвокату пропонувалося та надавалася можливість прослідувати до медичного закладу як самостійно такі і з ОСОБА_1 , в автомобілі поліції нащо він не погодився.
За таких обставин, поведінка ОСОБА_1 який висуваючи незаконні вимоги, незважаючи на неодноразове роз`яснення йому необхідності прослідувати до медичного закладу та попередження, що це буде розсцінено як відмова від проходження огляду свідчила, що у такий спосіб він намагається ухилитися від свого обов`язку пройти медичний огляд та надати працівникам поліції в межах визначеного законом часу здійснити огляд водія. 

Даних, які б ставили під сумнів рішення суду першої інстанції щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення, в матеріалах справи не має, не надані такі дані і при апеляційному розгляді справи.

Підстав для визнання недопустимими доказів, якими суд обґрунтував свої висновки апеляційний суд не вбачає, а відповідні доводи апелянта вважає голослівними та необґрунтованими та спростованими судом першої інстанції.

За таких обставин апеляційний суд вважає постанову суду законною і обґрунтованою та не знаходить підстав для її зміни чи скасування.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

Постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 24 березня 2026 року щодо ОСОБА_1 - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили після її винесення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Житомирського
апеляційного суду В.В. Ляшук