Справа № 455/2454/23 Головуючий у 1 інстанції: Фарина Л. Ю. 
Провадження № 22-ц/811/82/26 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

18 травня 2026 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючий – суддя Цяцяк Р.П., 
судді: Ванівський О.М. та Шеремета Н.О.,
за участю секретаря Костюк С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» на рішення Сокальського районного суду Львівської області від 09 грудня 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (в подальшому – «позивач», «ТОВ») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1  про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за Договором про відкриття кредитної лінії № 1098-0610 від 10.10.2022 року (в подальшому – «Кредитний договір») у розмірі 166 824 грн. 00 коп. та понесених судових витрат.
Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що 10.10.2022 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 за допомогою Веб-сайту (credos.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють, як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії №1098-0610, відповідно до якого Позичальник підписав Кредитний договір, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів.
Відповідно до умов Кредитного договору, позивач надав відповідачу кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту 16 800 грн.; строк кредитування (строк на який надається кредит) - 300 днів; базовий період 14 днів; знижена % ставка - 2,5 % в день; стандартна % ставка - 3,0 % на день. Позивачем умови Кредитного договору виконані у повному обсязі. Відповідач взяті на себе обов`язки щодо виконання умов договору, належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на 10.10.2023 року виникла заборгованість по сплаті кредиту у сумі 166 824 гривень, які і були предметом позовних вимог у первісній редакції позовної заяви.
02.06.2025 року на адресу суду надійшла заява позивача про зменшення розміру позовних вимог, а саме: часткового списання заборгованості за нарахованими процентами, в якій позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за Кредитним договором вже у розмірі 84 000 грн., з яких: 16 800 грн. заборгованість за кредитом та 67 200 грн. заборгованість за процентами (а.с. 2-11, 94-95).

Оскаржуваним рішенням позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором №1098-0610 від 10.10.2022 року в розмірі 16 800 гривень 00 коп. яка складається із простроченої заборгованості за тілом кредиту.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» 429 грн. 40 коп. сплаченого судового збору (а.с. 108-113).

Дане рішення оскаржила представниця позивача.
Апелянт просить оскаржуване рішення скасувати та постановити у справі нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі, покликаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, та на неправильне застосування норм матеріального права (а.с. 118-133).

Відповідач, отримавши 19.01.2026 року ухвалу суду про відкриття апеляційного провадження у справі та апеляційну скаргу з долученими до неї документами (а.с. 154), свого відзиву на апеляцію до суду не подав. В подальшому, будучи своєчасно (20.02.2026 року) належним чином повідомленим про апеляційний розгляд справи, призначений судом на 11-30 год 18 травня 2026 року (а.с. 157), в судове засідання не з`явився і про причини такої неявки суд не повідомив, що (у відповідності до частини 2 статті 372 ЦПК України) не перешкоджає розгляду справи – на підставі наявних у ній даних та доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

ЦПК України встановлено, що: 
- цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, і що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (статті 12 і 81);
- суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина 1 статті 13);
- доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76);
- належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 77).

Як вбачається з мотивувальної частини оскаржуваного рішення, відмову у задоволенні позовної вимоги про стягнення процентів за користування кредитними коштами суд мотивував тим, що відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем позивач дотримався вимог, передбачених ч.2 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», в частині повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими позивач при наданні кредиту.
Заперечення проти позову відповідачем викладаються у відзиві (стаття 178 ЦПК України).
Як стверджується матеріалами справи, відповідачу було відомо про розгляд даної справи судом першої інстанції (а.с. 93), однак відзиву на позов відповідач не подав.
Таким чином, доводи та докази позивача, наведені у позовній заяві та долучені до неї, відповідачем спростовано не було, що є його (а не суду) процесуальним обов`язком, так само, як і не було подано до суду жодних заперечень стосовно заявлених до нього позовних вимог. 
В поданій до суду позовній заяві позивач зазначив, що не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення.
Ухвалене на підставі лише наявних у матеріалах справи доказів заочне рішення могло б бути скасованим самим судом першої інстанції за заявою відповідача про перегляд заочного рішення – за умови подання останнім до суду обґрунтованих заперечень проти вимог позивача до нього по сплаті процентів за користування кредитом, однак суд першої інстанції наданим йому правом на ухвалення заочного рішення не скористався. 

Частиною 1 статті 9 Закону України «Про споживче кредитування» встановлено, що кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця. Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення.

Як вбачається зі змісту Кредитного договору, позичальник (відповідач) стверджує, що перед його укладенням він ознайомився з Правилами відкриття кредитної лінії, що є невід`ємним додатком до Кредитного договору (в подальшому – «Правила»).
А пунктом 4.5. Правил передбачено, що Заявник зобов`язаний під час оформлення Заявки на отримання Кредиту ознайомитися з Інформацією про істотні характеристики послуги із надання споживчого кредиту, Умовами кредитування, Паспортом споживчого кредиту, які розміщені на Сайті Кредитодавця в розділі «Умови кредитування», посилання на який знаходиться у нижній частині Сайту Кредитодавця, та з публічною інформацією, розміщеною у файлі з назвою «Публічна інформація» за посиланням, наведеним у нижній частині Сайту Кредитодавця.
Укладаючи Договір, Заявник/Позичальник підтверджує повне ознайомлення зі згаданою інформацією.
Тобто, відповідач зобов`язаний був попередньо ознайомився з Договором та Правилами надання споживчих кредитів, Паспортом споживчого кредиту Інформацією, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит та Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором № 1098-0610 (Графік платежів за Договором) відповідно до Методики Національного банку України, які складають єдиний договір в якому визначаються всі його істотні умови.
В п. 10.1 Кредитного договору зазначено, що Договір та Правила разом складають єдиний договір та визначають усі істотні умови Договору та надання Кредиту. Укладаючи цей Договір, Позичальник підтверджує, що попередньо уважно ознайомився з Правилами на веб-сайті Кредитодавця (https://credos.com.ua/) , повністю розуміє всі їх умови, зобов`язується та погоджується неухильно дотримуватись Договору, а тому добровільно та свідомо укладає Договір та бажає настання правових наслідків, обумовлених ним.
З огляду на вищезазначене, є підстави для висновку про помилковість висновку суду першої інстанції про відсутність підстав вважати, що при укладенні Кредитного договору позивач дотримався вимог, передбачених ч.2 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», в частині повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими позивач при наданні кредиту, оскільки сам відповідач (як споживач) не подав жодних своїх заперечень щодо цього.

Паспорт споживчого кредиту (інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит) містить усю інформацію про умови кредитування, а особистий підпис споживача на цьому паспорті свідчить про те, що відповідач був ознайомлений з умовами кредитування ще до укладення ним Кредитного договору (а.с. 26-27): доводи про протилежне у матеріалах справи відсутні. 

Позивачем на підтвердження своїх позовних вимог надано розрахунки заборгованості.
У постанові від 25.05.2022 року у справі № 219/7527/16 Верховний Суд прийшов до висновку про те, що розрахунок заборгованості, разом з іншими суміжними документами, може бути належним доказом існування заборгованості.
Відповідачем не надано власного розрахунку заборгованості, а за висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 11.07.2018 року у справі № 753/7883/15, доводи сторони про необґрунтованість розрахунку кредитної заборгованості є безпідставними, якщо на його спростування сторона не надала власного розрахунку.

За наведених вище обставин в їх сукупності колегія суддів вважає, що за відсутності заперечень відповідача на позов у суду були відсутніми правові підстави для відмови у задоволенні позовної вимоги про стягнення з відповідача процентів за користування кредитними коштами, яка обґрунтовується підписаними особисто відповідачем (як позичальником/споживачем) Кредитним договором, Паспортом споживчого кредиту та іншими наявними у матеріалах справи доказами, а тому приходить до висновку про те, що оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового – про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Статтею 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 1), і що суд апеляційної інстанції, у випадку зміни рішення або ухвалення нового, відповідно змінює розподіл судових витрат (частина 13).
Матеріалами справи стверджується, що позивач в ході розгляду даної справи поніс 5 368 (2 147 грн. 20 коп. + 3 220 грн. 80 коп.) грн. 00 коп. судових витрат у виді сплаченого судового збору (а.с. 1, 148), а відтак ці судові витрати також підлягають до стягнення на користь позивача з відповідача.

Пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України встановлено, що судові рішення у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, касаційному оскарженню не підлягають.
Згідно з частиною дев`ятою наведеної статті для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» установлено у 2026 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2026 року – 3 328 грн. 00 коп.

Предметом позову у цій справі є майнові вимоги про стягнення з відповідача 166 824 грн. 00 коп. заборгованості за кредитним договором.
Відтак, ціна позову у цій справі складає 166 824 грн. 00 коп., що станом на 01 січня 2026 року не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 328 грн. 00 коп. х 250 = 832 000, 00 грн).
Урахувавши, що ціна позову у цій справі становить 166 824 грн. 00 коп., судові рішення, ухвалені у такій справі, не підлягають касаційному оскарженню відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 пункт 2, 376 частина 1 пункти 1 і 4, 381, 382, 383, 384, 389 частина 3 пункт 2 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ 

У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» задовольнити.

Рішення Сокальського районного суду Львівської області від 09 грудня 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (ЄДРПОУ: 38548598, місце знаходження: 01133, м.Київ, бульвар Л.Українки 26, офіс 407) 84 000 (вісімдесят чотири тисячі) грн. 00 коп. (з яких: 16 800 грн. заборгованість за кредитом та 67 200 грн. заборгованість за процентами) заборгованості за Договором про відкриття кредитної лінії № 1098-0610 від 10.10.2022 року.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (ЄДРПОУ: 38548598, місце знаходження: 01133, м.Київ, бульвар Л.Українки 26, офіс 407) 5 368 (п`ять тисяч триста шістдесят вісім) грн. 00 коп. судових витрат.

Постанова апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.

Повну постанову складено 18 травня 2026 року.

Головуючий:      Цяцяк Р.П.

Судді:        Ванівський О.М.

Шеремета Н.О.