Справа №591/14817/25 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Клімашевська І. В.	
Номер провадження 33/816/940/26 	Суддя-доповідач Басова В. І. 	
Категорія  130 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
Іменем України

21 квітня 2026 року суддя Сумського апеляційного суду Басова В.І.,розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Суми апеляційну скаргу захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Вакули Вадима Миколайовича на постанову судді Зарічного районного суду м.Суми від 16 січня 2026 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання : АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 665 грн. 60 коп.
встановила:
Постановою судді Зарічного районного суду м.Суми від 16 січня 2026 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП за те, що 12.12.2025 о 20:54 год у м.Суми, по вул.Володимирська, 76, керував т/з Dacia Lodgy, н.з.- НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки т/з за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6810, проба позитивна 0,68 проміле. Водій з результатом не згоден, у зв`язку із чим, огляд проводився у медичному закладі. Відповідно до Висновку КНП СОР «Обласний клінічний медичний центр соціально небезпечних захворювань», ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння. Своїми діями порушив п. 2.9(а) ПДР
Не погодившись з вказаним судовим рішенням, захисник Вакула В.М. в інтересах ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою та просить скасувати постанову судді, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу правопорушення у діях його підзахисного .
В обґрунтовування апеляційних вимог посилається на те, що постанова суду винесена з порушенням норм права, що потягло за собою однобічне та не повне з`ясування судом усіх фактичних обставин справи, їх не дослідження та не надання їм належної оцінки, при цьому суд лише формально підійшов до встановлення обставин справи, внаслідок чого, прийнято необґрунтоване рішення.
Зазначає, що перелік доказів, наведений у постанові суду, не може підтверджувати стан алкогольного сп`яніння, оскільки у разі незгоди особи з результатами огляду на місці зупинки транспортного засобу такі докази самі по собі не можуть вважатися належними та допустимими доказами перебування особи у стані алкогольного сп`яніння.
Крім того, твердження ОСОБА_1 про те, що він вживав алкогольні напої, також не може вважатися доказом у справі щодо перебування особи у стані алкогольного сп`яніння у межах показників проміле в крові, за які передбачена адміністративна відповідальність.
Медичний огляд проводився, однак він був проведений із порушенням вимог законодавства та не може бути покладений в основу постанови суду з огляду на наступні обставини.
ОСОБА_1 було доставлено до медичного закладу, де під час огляду для лабораторного дослідження були відібрані зразки сечі. Однак лабораторне дослідження проведено не було, про що прямо зазначено у протоколі ЕПР 1 № 539199.
Незважаючи на відсутність результатів лабораторного дослідження та без складання акту медичного огляду і результатів клінічних досліджень, було складено висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
При цьому зазначений висновок не містить даних щодо наявності концентрації алкоголю в крові (показника проміле), за перевищення якого передбачена адміністративна відповідальність.
16 лютого 2026 року на адресу апеляційного суду надійшли додаткові пояснення, в яких апелянт зазначає, що ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності 12.12.2025 року, тоді як висновок лікаря-нарколога, на який посилається інспектор при складанні протоколу та копія якого міститься у матеріалах справи, було складено лише 17.12.2025 року. Таким чином, ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності до отримання висновку щодо результатів медичного огляду, який нібито підтверджує стан алкогольного сп`яніння.
Якщо ж інспектор під час складання протоколу мав на увазі не вказаний висновок, а акт медичного огляду особи, яка керує транспортним засобом, з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння № 4075 від 12.12.2025 року, на який посилається лікар у своєму висновку, слід зазначити, що даний акт не долучений до матеріалів справи. За відсутності такого акту він не може бути використаний як доказ перебування особи у стані алкогольного сп`яніння та, відповідно, не може бути підставою для притягнення до адміністративної відповідальності окремо від висновку.
Апеляційний розгляд неодноразово відкладався: 17.02.2026 у зв`язку з масованим обстрілом м.Суми; 06.03.2026 за клопотаннями захисника про необхідність отримання відповіді на адвокатський запит; 10.04.2026 та 16.04.2026 року за клопотанням захисника апеляційний розгляд було відкладено у зв`язку з оголошенням сигналу «Повітряна тривога» та призначено на 15 год 30 хв 21.04.2026 року.
21.04.2026 року від захисника повторно надійшло клопотання про відкладення розгляду справи з аналогічних підстав, оскільки сигнал «Повітряна тривога» було оголошено о 15 год 03 хв і станом на час призначеного судового засідання він тривав.
Відбій сигналу «Повітряна тривога» було оголошено о 15 год 51 хв. Апеляційний суд забезпечив розумний час для прибуття учасників провадження після відбою тривоги, однак захисник та інші учасники у судове засідання не з`явилися, причин неявки суду не повідомили.
З урахуванням викладених обставин, а також того, що учасники провадження були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, апеляційний суд дійшов висновку про можливість здійснення апеляційного розгляду справи за їх відсутності, на підставі наявних у справі матеріалів. Такий розгляд відповідає вимогам ст. 268 КУпАП та не порушує процесуальних прав учасників справи.
Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах поданих доводів, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для її скасування.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Даних вимог закону при винесенні постанови місцевим судом дотримано.
Відповідно до вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ за № 1306 від 10.10.2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Згідно п.6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, (далі Інструкція) огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я.
Як убачається з матеріалів справи, постановою Зарічного районного суду м.Суми від 16 січня 2026 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, та до нього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Висновки суду першої інстанції ґрунтуються на належних і допустимих доказах, яким суд надав оцінку відповідно до вимог ст. 252 КУпАП. 
Зокрема, вина ОСОБА_1 підтверджується:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 4539199 від 12.12.2025 року у якому зафіксовано, що 12.12.2025 о 20:54 год у м.Суми, по вул. Володимирська,76, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Dacia Lodgy, н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. З позитивним результатом огляду ( 0,68 проміле) проведеного на місці зупинки транспортного ТЗ за допомогою технічного приладу газоаналізатор Alcotest Drager 6810 ARBL-0513, що проводився за згодою гр. ОСОБА_1 та підтверджується тестом номер 2450 від 12.12.2025 року, гр. ОСОБА_1 не погодився. Огляд проводився в найближчому закладі охорони здоров`я КНП СОР ОКМЦСНЗ, що підтверджується висновком лікаря нарколога КНП СОР ОКМЦСНЗ номер 4075. Водія було відсторонено від керування транспортним засобом. Суд першої інстанції вважав, що протокол складений згідно вимог ст.256 КУпАП, тому піддавати сумніву його зміст підстави відсутні, з чим погоджується і апеляційний суд;
- результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведеного поліцейським на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest Drager 6810», відносно ОСОБА_1 , з результатом 0,68 проміле .
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів проведеного відносно ОСОБА_1 у зв`язку з виявленими ознаками запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рух, порушення мови за допомогою газоаналізатора Alcotest Drager 6810 ARBL-0513, результати огляду на стан сп`яніння проба позитивна 0,68 проміле, з результатами ОСОБА_1 не згоден.
- висновком КНП СОР «ОКМЦСНЗ» №4075 від 12.12.2025 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння; 
- розпискою, якою ОСОБА_1 зобов`язався залишити машину на місці зупинки та не керувати нею.
- відеозаписами з автомобіля патрульної машини та нагрудної камери поліцейського, переглянутими і апеляційним судом, з яких убачається, що поліцейські здійснили зупинку автомобіля Dacia Lodgy, державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 . Водію було повідомлено причину зупинки - у темну пору доби не освітлювався задній номерний знак (лампа була несправною та звисала). Під час перевірки документів у працівників поліції виникла підозра, що водій керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, зокрема через наявність характерного запаху алкоголю з машини та порушення мовлення. Поліцейські запропонували водію пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер». У присутності водія було розпаковано одноразовий мундштук, який встановлено в прилад. ОСОБА_1 пройшов огляд, здійснивши глибокий видих у мундштук до звукового сигналу приладу. Після цього поліцейський продемонстрував результат на екрані приладу та оголосив показник - 0,68 проміле, що також було зафіксовано на відео. На зауваження поліцейського про перебування у стані алкогольного сп`яніння водій зазначив, що не вживав алкоголь понад п`ять годин, однак зранку випив одну пляшку світлого пива. На запитання щодо згоди з результатом огляду водій висловив незгоду. У зв`язку з цим поліцейські запропонували пройти повторний огляд у закладі охорони здоров`я, на що ОСОБА_1 погодився. У медичному закладі ОСОБА_1 повторно пройшов огляд за допомогою приладу «Драгер», результати якого були оголошені всім присутнім. Лікарем проведено клінічний огляд, відібрано біологічний зразок (сечу) для лабораторного аналізу. Лікар повідомив попередній діагноз - «алкогольне сп`яніння», зазначивши, що остаточний висновок буде надано після отримання результатів лабораторних досліджень, які водій зможе отримати пізніше. Працівники поліції роз`яснили водію його права та правові наслідки вчиненого правопорушення, а також повідомили, що розгляд справи відбудеться в Зарічному районному суді м. Суми. За результатами події було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Копію протоколу та акту огляду на стан сп`яніння вручено ОСОБА_1 .
Відеозапис із нагрудних камер інспекторів поліції, який значиться як додаток до протоколу про адміністративне правопорушення, і у відповідності до положень ст.251 КУпАП, є джерелом доказів у справі про адміністративне правопорушення, не містить ознак монтажу чи інших недоліків, з нього достатньо повно убачаються детальні обставини вчинення ОСОБА_1 даного адміністративного правопорушення, що цілком підставно було ураховано суддею першої інстанції при розгляді справи.
Доводи апелянта про неповне та однобічне з`ясування судом першої інстанції обставин справи апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки вони спростовуються матеріалами справи.
Як убачається з відеозаписів, досліджених судом першої інстанції та перевірених судом апеляційної інстанції, працівниками поліції правомірно зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 у зв`язку з порушенням правил дорожнього руху. Під час спілкування з водієм у поліцейських виникли обґрунтовані підстави вважати, що останній перебуває у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується зафіксованими ознаками, зокрема запахом алкоголю та порушенням мовлення.
Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проведено з дотриманням встановленої процедури, із застосуванням сертифікованого технічного засобу «Драгер», у присутності водія, з використанням одноразового мундштука, що підтверджується відеозаписом. Результат огляду становив 0,68 проміле, що перевищує допустиму норму у понад 3 рази.
Посилання апелянта на те, що у разі незгоди з результатом огляду на місці такі докази не можуть бути враховані, апеляційний суд вважає помилковими, оскільки чинне законодавство не передбачає автоматичного виключення таких доказів із доказової бази, а вимагає їх оцінки у сукупності з іншими доказами.
Факт незгоди ОСОБА_1 з результатами первинного огляду не спростовує його результатів, а лише зумовлює необхідність проведення додаткового медичного огляду, який у даному випадку був здійснений.
Щодо доводів апелянта про порушення під час проведення медичного огляду, апеляційний суд зазначає, що навіть за відсутності результатів лабораторного дослідження, висновок лікаря ґрунтується на сукупності даних, отриманих під час клінічного огляду та результатів тестування за допомогою технічного засобу.
Відсутність у висновку конкретного показника проміле не свідчить про його недопустимість як доказу, оскільки для встановлення стану сп`яніння можуть враховуватися й інші об`єктивні дані, зокрема клінічні ознаки та результати огляду технічними засобами.
Крім того, апеляційний суд бере до уваги, що стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 підтверджується сукупністю доказів, а саме: результатом огляду на місці зупинки транспортного засобу (0,68 проміле); відеозаписами, які фіксують поведінку водія та процедуру огляду; поясненнями самого водія щодо вживання алкогольних напоїв; висновком лікаря за результатами медичного огляду.
Доводи апелянта щодо дати складання висновку лікаря не спростовують факту перебування ОСОБА_1 у стані сп`яніння на момент керування транспортним засобом та не впливають на правильність висновків суду першої інстанції.
Також відсутність у матеріалах справи акту медичного огляду не є безумовною підставою для визнання недопустимими інших доказів, які в своїй сукупності підтверджують обставини правопорушення.
Враховуючи встановлені обставини, апеляційний суд вважає, що постанова Зарічного районного суду м.Суми від 16 січня 2026 року ухвалена з додержанням вимог матеріального та процесуального права, є законною й обґрунтованою, а наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.
Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, апеляційним судом не встановлені.
Інші доводи апеляційної скарги є формальними та не спростовують висновків суду першої інстанції, який повно, всебічно та об`єктивно дослідив матеріали справи й обґрунтовано дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що полягає у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а під час апеляційного перегляду обставин, за яких дана справа підлягала б закриттю, про що просить сторона захисту встановлено не було. Невизнання своєї вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, апеляційним судом розцінюється як лінія захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності.
Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, за наслідками апеляційного розгляду справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд має право залишити постанову суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, або скасувати постанову повністю чи частково та ухвалити нову постанову, змінити її чи закрити провадження у справі. 
Оцінивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що вказана справа була розглянута суддею суду першої інстанції повно, всебічно, об`єктивно, з наданням належної правової оцінки зібраним у справі доказам, а висновок щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є законним та обґрунтованим, тому відсутні підстави для скасування чи зміни оскаржуваної постанови, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.
Керуючись статтями 294, 295 КпАП України,
постановила:
Апеляційну скаргу захисника Вакули Вадима Миколайовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , на постанову судді Зарічного районного суду м.Суми від 16 січня 2026 року залишити без задоволення, а постанову Зарічного районного суду м.Суми від 16 січня 2026 року, без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя 	Басова В. І.