Р І Ш Е Н Н Я
іменем України

Справа № 126/2738/25
Провадження № 2-а/126/4/2026
"11" червня 2026 р. м. Бершадь
Бершадський районний суд Вінницької області
в складі головуючого судді Губко В. І. 
секретар Бурлака А. І., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь адміністративну справу за позовом за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, 
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаним позовом, в якому просить скасувати постанову № 1465 від 20.11.2025 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП складену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладення штрафу у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) грн та провадження у справі закрити.
Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 20.11.2025 згідно постанови по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , визнано винним військовозобов`язаного ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штраф в розмірі 17000,00 грн. ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у зв`язку з тим, що він 07.11.2025 о 10:00 не з`явився за викликом по повістці № 3700 до ІНФОРМАЦІЯ_2 у строк та місце зазначені у повістці, чим порушив вимоги абз. 3 ч.10 ст. 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", ч.1 ч.3 ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" та ст. 17 Закону України "Про оборону України". Позивач вважає, вказану постанову незаконною та необгрунтованою, оскільки в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП. 26.07.2024 від ІНФОРМАЦІЯ_2 позивач отримав сповіщення про зникнення безвісти 06.06.2024 брата ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . На підставі п.4 ч.3 ст. 23 Закону України "Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку" він не підлягає призову на військову службу під час мобілізації та отримав відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, шляхом особистого подання документів до ІНФОРМАЦІЯ_2 за місцем перебування на військовому обліку. Після отримання відстрочки працівники ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомили, що відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період надається на строк дії відповідних законних підстав, але не більш як на строк проведення мобілізації, встановлений Указом Президента України. Тобто, право на відстрочку може бути надане максимум на 3 місяці, адже воєнний стан встановлюється та продовжує кожні 3 місяці. Для продовження відстрочки необхідно знову особисто подати документи до ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з чим йому було вручено повістку № 3700 з вимогою з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 07.11.2025 для особистого подання документів для продовження відстрочки. Разом з тим, з 01.11.202 5 в Україні почали діяти нові правила оформлення та продовження відстрочки онлайн у Резерв+ або офлайн у ЦНАП, у зв`язку з чим 05.11.2025 позивачу було автоматично продовжено відстрочку згідно п.4 ч.3 ст. 23 Закону України "Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку" та у його електронному військово-обліковому документі відобразився термін надання відстрочки до 02.02.2026. Незважаючи на зміни законодавства України, щодо порядку оформлення відстрочок, наголосі Міністерства оборони України, що після 1 листопада ТЦК більше не прийматиме документів на відстрочку й необхідності оформлення її через Резерв+ або звернення до найближчого ЦНАП, працівником першого відділу ІНФОРМАЦІЯ_4 складено протокол за нібито скоєне позивачем адміністративне правопорушення, а начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 полковником ОСОБА_2 була винесена постанова № 1465 про накладення адміністративного стягнення за справою про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Згідно п.27 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560 (далі Порядку), Під час мобілізації громадяни викликаються з метою: 1) до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки або їх відділів: взяття на військовий облік; проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби; уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки); призову на військову службу під час мобілізації та відправлення до місць проходження військової служби. Повістка є формою запрошення (сповіщення, повідомлення) особи про необхідність явки до територіального центру комплексування та соціальної підтримки. Оскільки законодавець змінив порядок подання документів для надання відстрочки від призову за мобілізацією, а у випадку позивача відстрочка була оформлена раніше, і підлягає автоматичному продовженню, більше ніякої необхідності в оновленні його облікових даних немає, усі облікові дані уточнені й з часу останнього оновлення є незмінними, отже і необхідності прибуття позивача до ІНФОРМАЦІЯ_5 , немає.
30.12.2025 представник відповідача ОСОБА_2 через Електронний суд подав відзив на позовну заяву, в якому просив позов ОСОБА_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення залишити без задоволення, оскільки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є військовозобов`язаним та перебуває на військовому обліку за зареєстрованим місцем проживання в першому відділі ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджуються відомостями з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , порушив вимоги абз. 3 ч. 10 ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», ч.1 та ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та ст.17 Закону України «Про оборону України», а саме згідно розписки про отримання повістки 11.08.2025 року отримав повістку №3700 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 10.00 год. 07.11.2025 року для уточнення своїх облікових даних та визначення призначення на особливий період. 07.11.2025 року ОСОБА_1 проігнорував дані вимоги та не прибув за викликом, що зафіксовано Актом фіксування неприбуття по повістці за вх. №14233/26 від 07.11.2025 р. крім того, протягом трьох діб від визначеної у повістці дати прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 , не повідомив про причини неявки шляхом безпосереднього звернення або в будь-який інший спосіб, що зафіксовано актом фіксування неприбуття військовозобов`язаного для подання підтверджуючих документів про поважність причин неявки за викликом, станом на 3-тю добу за вх. №14437/4 від 10.11.2025 р. 13.11.2025 року громадянин прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де водієм ІНФОРМАЦІЯ_2 – солдат ОСОБА_4 , уповноважений складати протоколи про адміністративні правопорушення наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 №1169 від 25.12.2024 року, керуючись статтями 235, 254, 256 КУпАП було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП відносно громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , згідно якого: ОСОБА_1 порушив вимоги абз. 3 ч. 10 ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», ч.1 та ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та ст.17 Закону України «Про оборону України», а саме згідно розписки про отримання повістки 11.08.2025 року отримав повістку №3700 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 10.00 год. 07.11.2025 року для уточнення своїх облікових даних та визначення призначення на особливий період, проте громадянин ОСОБА_1 проігнорував дані вимоги та не прибув за викликом, що зафіксовано Актом фіксування неприбуття по повістці за вх. №14233/26 від 07.11.2025 р. крім того, протягом трьох діб від визначеної у повістці дати прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 , не повідомив про причини неявки шляхом безпосереднього звернення або в будь-який інший спосіб, що зафіксовано актом фіксування неприбуття військовозобов`язаного для подання підтверджуючих документів про поважність причин неявки за викликом, станом на 3-тю добу за вх. №14437/4 від 10.11.2025 р. чим вчинив правопорушення передбачене ст. 210-1 КУпАП. Громадянину ОСОБА_1 було роз`яснено положення ст. 63 Конституції України, а також права та обов`язки передбачені ст. 268 КУпАП. Повідомлено під особистий підпис, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 10 год. 00 хв. 20.11.2025 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 , каб. 6, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 . В графі пояснення та зауваження особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, щодо суті порушення і змісту протоколу власноручно зазначено: «не згоден, вини не визнаю.». В графі заяви, клопотання ОСОБА_1 , зазначив: «протокол мною прочитано зауважень не маю прошу справу розглянути без мене.» Другий примірник протоколу ОСОБА_1 , отримав 13.11.2025 року, про що свідчить його особистий підпис у відповідній графі протоколу. 20.11.2025 року на вказаний у протоколі про адміністративне правопорушення час, будучи належним чином повідомленим про час і дату розгляду, ОСОБА_1 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 на розгляд справи про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Чинним законодавством визначено перелік поважних причин неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, однак, наявність права на відстрочку не вважається поважною причиною неприбуття за викликом та не звільняє військовозобов`язаного від обов`язку прибувати за викликом, а навпаки є обов`язковим до виконання для всіх військовозобов`язаних. Крім того, обов`язок прибувати за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки закріплено в Законі України «Про військовий обов`язок і військову службу», Законі України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів згідно додатку 2 до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1487, Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року №560, тому наявність відстрочки не може скасовувати обов`язок з`явитися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, та військовозобов`язаний не може на власний розсуд встановлювати правомірність його виклику до територіального центруобов`язок з прибуття чи проігнорувати його. Відтак, громадянин ОСОБА_1 не маючи визначених законодавством поважних причин неприбуття, проігнорував свій обов`язок та не прибув за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_4 на 10:00 год. 07.11.2025 року. Також, з матеріалів справи встановлено, що громадянин ОСОБА_1 не виконав свій обов`язок в частині у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повісті дати і часу прибуття повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до ІНФОРМАЦІЯ_2 або в будь- який інший спосіб. Відтак, військовозобов`язаний ОСОБА_1 , маючи встановлений обов`язок прибути до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 09:00 год. 18.11.2024 року для уточнення своїх облікових даних та визначення призначення на особливий період, не маючи поважних причин для неприбуття, визначених ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», усвідомлюючи протиправний характер своєї бездіяльності, передбачаючи її шкідливі наслідки та свідомо допускаючи настання цих наслідків в умовах воєнного стану та проведення загальної мобілізації, свідомо проігнорував вимоги Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та не прибув за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 10:00 год. 07.11.2025 року для уточнення своїх облікових даних та визначення призначення на особливий період, чим вчинив порушення Закону України «Про
військовий обов`язок та службу», Закону України «Про мобілізаційну підготовку. 20.11.2025 року Постановою №1465 за підписом начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 позивача було визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у розмірі 17 000 гривень 00 копійок. Копію постанови про адміністративне правопорушення 20.11.2025 року ОСОБА_1 вручено особисто, про що свідчить його особистий підпис у відповідній графі постанови.
Представник позивача, адвокат Рижавський С.С., подав до суду письмову заяву про підтримання позовоних вимог, просив розглянути справу в його відсутність та відсутність позивача. 
Представник відповідача, ОСОБА_2 , подав до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника ІНФОРМАЦІЯ_4 за наявними в матеріалах справи документами. 
Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України судовий розгляд адміністративної справи здійснювався у порядку письмового провадження.
Розглянувши матеріали адміністративної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено наступні обставини.
Позивач ОСОБА_1 є військовозобов`язаним, перебуває на військовому обліку у першому ІНФОРМАЦІЯ_4 ,що визнається сторонами. 
13.11.2025 водій ІНФОРМАЦІЯ_2 – солдат ОСОБА_4 , уповноважений складати протоколи про адміністративні правопорушення наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 №1169 від 25.12.2024 року, керуючись статтями 235, 254, 256 КУпАП склав протокол №1465 про те, ОСОБА_1 порушив вимоги абз. 3 ч. 10 ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», ч.1 та ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та ст.17 Закону України «Про оборону України», а саме згідно розписки про отримання повістки 11.08.2025 року отримав повістку №3700 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 10.00 год. 07.11.2025 року для уточнення своїх облікових даних та визначення призначення на особливий період, проте, проігнорував дані вимоги та не прибув за викликом, що зафіксовано Актом фіксування неприбуття по повістці за вх. №14233/26 від 07.11.2025 р. крім того, протягом трьох діб від визначеної у повістці дати прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 , не повідомив про причини неявки шляхом безпосереднього звернення або в будь-який інший спосіб, що зафіксовано актом фіксування неприбуття військовозобов`язаного для подання підтверджуючих документів про поважність причин неявки за викликом, станом на 3-тю добу за вх. №14437/4 від 10.11.2025 р. чим вчинив правопорушення передбачене ст. 210-1 КУпАП.
У протоколі № 1465 про адміністративне правопорушення від 13.11.2025 зазначено, що ОСОБА_1 роз`яснено зміст ст. 63 Конституції України та права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, що засвідчено особистим підписом ОСОБА_1 в протоколі про адміністративне правопорушення.
У протоколі повідомлено ОСОБА_1 , що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 10 год. 00 хв. 20.11.2025 р. в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 , каб. 6, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , що засвідчено особистим підписом ОСОБА_1 в протоколі про адміністративне правопорушення.
Позивач отримав другий примірник протоколу та підписав протокол № 1465 про адміністративне правопорушення від 13.11.2025. В графі пояснення та зауваження особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, щодо суті порушення і змісту протоколу власноручно зазначено: «не згоден, вини не визнаю».
20.11.2025 начальник ІНФОРМАЦІЯ_4 полковник ОСОБА_2 розглянув матеріали справи про адміністративне правопорушення, виніс постанову № 1465 про накладення адміністративного стягнення за справою про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП, в якій установив, що позивач скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною третьою статті 210-1 КУпАП. У постанові № 1465 за справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП від 20.11.2025 суть адміністративного правопорушення викладено як: « ОСОБА_1 порушив вимоги абз. 3 ч. 10 ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», ч.1 та ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та ст.17 Закону України «Про оборону України», а саме згідно розписки про отримання повістки 11.08.2025 року отримав повістку №3700 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 10.00 год. 07.11.2025 року для уточнення своїх облікових даних та визначення призначення на особливий період, проте, проігнорував дані вимоги та не прибув за викликом, що зафіксовано Актом фіксування неприбуття по повістці за вх. №14233/26 від 07.11.2025 р. крім того, протягом трьох діб від визначеної у повістці дати прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 , не повідомив про причини неявки шляхом безпосереднього звернення або в будь-який інший спосіб, що зафіксовано актом фіксування неприбуття військовозобов`язаного для подання підтверджуючих документів про поважність причин неявки за викликом, станом на 3-тю добу за вх. №14437/4 від 10.11.2025 р. чим вчинив правопорушення передбачене ст. 210-1 КУпАП. Права та обов`язки громадянину роз`яснено в повному обсязі. Свою провину не визнав». Постановою № 1465 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1КУпАП від 20.11.2025 на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000,00 грн 
Спір виник між позивачем та відповідачем щодо законності накладеного адміністративного стягнення за неявку за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці.
Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Для кваліфікації діяння як адміністративного правопорушення необхідна сукупність чотирьох елементів його складу: об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Види правопорушень та процедура притягнення до адміністративної відповідальності визначені в Особливій частині Кодексу.
Частиною 1 ст. 210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.
Частиною 2 зазначеної статті передбачено відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.
Частина 3 ст. 210-1 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період у виді накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно із абз. 11 ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014 року, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».
Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває на час ухвалення рішення судом.
У відповідності до абз 1 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», громадяни зобов`язані, зокрема, з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.
У відповідності до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк. У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.
Відповідно до пункту 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.
Завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (стаття 245 КУпАП).
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Позивач ОСОБА_1 11.08.2025 року отримав повістку №3700 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 10.00 год. 07.11.2025 року для уточнення своїх облікових даних та визначення призначення на особливий період, проте не прибув за викликом, що зафіксовано Актом фіксування неприбуття по повістці за вх. №14233/26 від 07.11.2025 р. крім того, протягом трьох діб від визначеної у повістці дати прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 , не повідомив про причини неявки шляхом безпосереднього звернення або в будь-який інший спосіб, що зафіксовано актом фіксування неприбуття військовозобов`язаного для подання підтверджуючих документів про поважність причин неявки за викликом, станом на 3- тю добу за вх. №14437/4 від 10.11.2025. Даними діями порушив вимоги частини 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною третьою статті 210-1 КУпАП.
Наявність складу адміністративного правопорушення підтверджується такими елементами.
Позивач як громадянин України, військовозобов`язаний є суб`єктом цього правопорушення.
Об`єктом правопорушення є встановлені правила військового обліку в особливий період.
Об`єктивна сторона правопорушення: позивач ОСОБА_1 не з`явився за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці. Даними діями ОСОБА_1 порушив вимоги частини 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» за що відповідальність передбачена частиною третьою статті 210-1 КУпАП.
Суб`єктивна сторона правопорушення: позивач не передбачав можливості настання шкідливих наслідків за те, що не з`явився за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, хоч повинен був і міг їх передбачити, що підтверджує наявність вини у формі необережності.
На підставі наведених фактів, склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210-1 КУпАП, є доведеним.
Твердження позивача, що повістка №3700 була вручена з метою особистого подання документів до ІНФОРМАЦІЯ_2 для поновлення відстрочки, та у зв`язку із зміною порядку подання документів для надання відстрочки та автоматичного продовження йому відстрочки необхідність його прибуття до ТЦК та СП відпала, суд оцінює критично. 
Частиною 3 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено, що поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються:
перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк;
смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).
Отже, чинним законодавством визначено перелік поважних причин неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, однак, наявність права на відстрочку не вважається поважною причиною неприбуття за викликом та не звільняє військовозобов`язаного від обов`язку прибувати за викликом, а навпаки є обов`язковим до виконання для всіх військовозобов`язаних.
На підставі вищезазначеного, судом встановлено, що в діях позивача є порушення вимог частини 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та наявні підстави притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210-1 КУпАП. Відтак, постанова № 1465 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП від 20.11.2025 стосовно ОСОБА_1 є законною, обґрунтованою та винесена начальником ІНФОРМАЦІЯ_5 полковник ОСОБА_2 на підставі, у межах своїх повноважень з дотриманням вимог ст. 280, ст. 283 КУпАП, а тому постанову необхідно залишити без змін, а позовну заяву без задоволення.
Керуючись ст. 9, 90, 139, 243-246; 255, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - залишити без задоволення.
Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В. І. Губко