Справа № 209/126/26
Провадження № 2/209/1132/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2026 року м. Кам`янське

Дніпровський районний суд міста Кам`янського
у складі: головуючого судді Корнєєвої І.В.
при секретарі Пиндик Т.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:
Позивач ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» звернулося до суду з позовом, в якому зазначило, що 31.10.2024 р. з ОСОБА_1 за допомогою Веб-сайту (creditcasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів, які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1466-0123. За його умовами кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту 11 500,00 грн., строк кредитування 365 днів, базовий період 14 днів, знижена % ставка 1,0 % в день, стандартна % ставка 1,0% в день протягом перших 180 днів, 0,75 % в день після 181 дня і до закінчення строку договору, комісія за видачу кредиту – 15 % від суми кредиту. За додатковою угодою від 03.11.2024 до договору про відкриття кредитної лінії № 1466-0123, відповідача отримав кредит в розмірі 11 500,00 грн. та додаткові грошові кошти 1 200,00 грн. Взяті на себе зобов`язання кредитодавець виконав в повному обсязі, оскільки видав відповідачу кредитні кошти на картковий рахунок вказаний останнім в особистому кабінеті. ОСОБА_1 шляхом прийняття кредитних коштів підтвердив виникнення в нього фінансових зобов`язань перед позивачем. Проте, свої обов`язки за даним договором ОСОБА_2 належним чином не виконує, що призвело до утворення заборгованості, розмір якої станом на 26.11.2025 р. становить 52 144,30 грн., з яких: 12 700,00 грн. - прострочена заборгованість за кредитом, 36 559,30 грн. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами, 1 905,00 грн. – заборгованість по комісії за видачу кредиту, 980,00 грн.- заборгованість по штрафам . Таким чином, посилаючись на те, що з боку відповідача має місце свідоме порушення зобов`язань, ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» просить задовольнити його вимоги та стягнути з ОСОБА_3 заборгованість за укладеним договором № 1466-0123 від 31.30.2024 в розмірі 52 144,30 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 662,40 грн.
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Кам`янського від 30 березня 2026 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін.
Представник позивача ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС`у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься клопотання представника позивача про розгляд справи за відсутності представника ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі.
Суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю представника позивача згідно вимог ч.3 ст. 211 ЦПК України.
У судове засідання відповідач ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України. Про причини своєї неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи , представником відповідача – адвокатом Дубовою О.А. надано відзив на позовну заяву , відповідно до якого зазначено наступне. Відповідач заперечує проти позову і вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав . Що стосується стягнення нарахованого штрафу за прострочення виконання грошового зобов`язання в сумі 980,00 грн., то до спірних правовідносин підлягає застосуванню пункт 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення ЦК України»,який регулює звільнення позичальників від відповідальності за прострочення виконання грошових зобов`язань (зокрема, сплати процентів, нарахованих відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України) під час дії воєнного стану в Україні і яка превалює над однопредметною нормою іншого нормативно- правового акту,який має юридичну силу закону України. Отже, нарахований позивачем штраф в сумі 980,00 грн. не підлягає стягненню з відповідача. Що стосується стягнення комісії за надання кредитних коштів в розмірі 1905,00 грн. В умовах кредитного договору та в додатках до нього наявна тільки умова про сплату комісії,але відсутній перелік додаткових супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника ,які пов`язані з отриманням , обслуговуванням і поверненням кредиту. Закон України «Про споживче кредитування » розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.З урахуванням викладеного, відповідач вважає, що позовні вимоги про стягнення з неї заборгованості за комісією за видачу кредитних коштів в сумі 1 905,00 грн. не підлягають задоволенню. Згідно розрахунку заборгованості розмір відсотків в сумі 36 559,30 грн.,яку позивач просить стягнути з відповідача , майже у три рази перевищує суму отриманого кредиту. Відповідно до п.5 ч.3 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад 50 % вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором.Враховуючи , що заявлена позивачем до стягнення заборгованість за нарахованими процентами в розмірі 36 559,30 грн. не є співмірною сумі кредиту у 12 700 грн., суперечить принципам розумності , добросовісності , є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника як споживача послуг кредитної установи, оскільки встановлює вимоги щодо сплати непропорційно великої суми процентів у разі невиконання ним зобов`язань за кредитним договором, є підстави для зменшення розміру процентів за вказаним договором до розміру отриманих відповідачем кредитних коштів , тобто з 35 640,00 грн. до 12 700,00 гр.
Відповідач просить частково задовольнити вимого позивача, стягнувши з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про надання кредиту у розмірі 25 400,00 грн. , з яких : заборгованість за кредитом в сумі 12 700,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами в сумі 12 700,00 грн., та сплачений судовий збір 1 296,59 грн.
Відповідач та представник відповідача просять розглянути справу за відсутності відповідача та її представника.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи, оцінивши зібрані по справі письмові докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що 31.10.2024 р між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 за допомогою Веб-сайту (creditcasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів, які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1466-0123.
Вказаний кредитний договір укладений з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи - вебсайту ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (https://creditkasa.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем кредитодавця, в межах якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле.
Невід`ємною частиною цього договору є Правила відкриття кредитної лінії, які розміщені на сайті товариства. Приймаючи умови договору, клієнт підтвердив, що він ознайомлений з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватись.
Кредитний договір підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (пароля), про що свідчить пункт 13 договору - реквізити сторін.
За його умовами кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту 11 500,00 грн., строк кредитування 365 днів, базовий період 14 днів, знижена % ставка 1,0 % в день, стандартна % ставка 1,0% в день протягом перших 180 днів, 0,75 % в день після 181 дня і до закінчення строку договору, комісія за видачу кредиту – 15 % від суми кредиту.
Відповідно до Договору позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю отриманий кредит та нараховану кредитодавцем неустойку (якщо нейстойка буде нарахована) в останній календарний день строку кредитування шляхом здійснення безготівкового переказу на банківський рахунок кредитолавця у порядку, визначеному у Правилах, Кредит вважається повернутим кредитодавцю з моменту зарахування необхідної суми грошових коштів на банківський рахунок кредитодавця.
Позичальник має право у будь-який час повністю або часткового повернути отриманий кредит. Якщо позичальник має намір повністю достроково повернути кредит, тобто до закінчення строку кредитування, позичальник сплачує у повному обсязі всю суму неповернутого кредиту та залишок несплачених процентів за фактичний строк користування кредитом за ставкою визначеною умовами цього Договору, тобто за строк з моменту отримання Кредиту до моменту повернення кредиту. З дати зарахування коштів на банківський рахунок кредитодавця у сумі, достатній для повної оплати виказаних вище зобов`язань, кредит вважається погашеним у повному обсязі, зобов`язання позичальника за цим договором припиняються. Якщо позичальник достроково здійснює повернення тільки частини Кредиту, зобов`язання позичальника підлягають відповідному коригуванню (з дати, наступної за днем зарахування грошових коштів на банківський рахунок кредитодавця зменшується сума неповернутого кредиту, відсотки за користування кредитом нараховуються на залишок суми неповернутого кредиту).
Перерахування грошових коштів в сумі 11 500,00 грн. на банківську карту відповідача № НОМЕР_1 підтверджується довідкою ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» про перерахування суми кредиту ОСОБА_1 за договором від 31.10.2024 року №1466-0123 за допомогою системи LigPay, платіж від 31.10.2024 року №2539903803 та за додатковою угодою від 03.11.2024 до договору про відкриття кредитної лінії № 1466-0123, відповідача отримав кредит в розмірі 11 500,00 грн. та додаткові грошові кошти 1 200,00 грн., шляхом перерахування грошових коштів в сумі 1 200,00 грн. на банківську карту відповідача № НОМЕР_1 підтверджується довідкою ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» про перерахування суми кредиту ОСОБА_1 за договором від 31.10.2024 року №1466-0123 за допомогою системи LigPay, платіж від 03.11 .2024 року №2541552030 .
Згідно ч.1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
Відтак, суд вважає доведеним факт укладення між сторонами договору про відкриття кредитної лінії №1466-0123 та належне виконання кредитодавцем свого обов`язку по наданню коштів кредиту в користування позичальника. В зв`язку з цим, наведені у відзиві заперечення щодо відсутності належних доказів цим обставинам суд відхиляє, як безпідставні.
В свою чергу, неналежне виконання ОСОБА_1 , як позичальником, своїх зобов`язань, передбачених умовами укладеного між сторонами договору стало підставою для звернення позивача до суду.
Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з частиною 1 статті 15, частиною 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини 1 статті 3 ЦК України).
Тлумачення змісту як статті 3 ЦК України загалом, так і пункту 6 статті 3 ЦК України свідчить, що загальні засади (принципи) цивільного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, в першу чергу акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) за своєю суттю є нормами прямої дії та повинні враховуватися, зокрема, під час тлумачення норм, що містяться в актах цивільного законодавства.
Згідно з частинами 1, 2 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За правилами статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
З прийняттям Закону України від 03 вересня 2015 року №675-VIII «Про електронну комерцію» (далі - Закон №675-VIII) на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів у мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.
Положеннями статті 3 Закону №675-VIII, передбачено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до статей 11, 12 Закону №675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 Закону №675-VIII).
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12 статті 11 Закону №675-VIII).
Відповідно до частин 1, 3 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.
При цьому споживачем, права якого захищаються на підставі Закону України «Про захист прав споживачів», є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (пункт 22 частини 1 статті 1 цього Закону). Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.
Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року №15-рп/2011 у справі щодо офіційного тлумачення положень пунктів 22, 23 статті 1, статті 11, частини 8 статті 18, частини 3 статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» у взаємозв`язку з положеннями частини 4 статті 42 Конституції України (справа про захист прав споживачів кредитних послуг), дія цього Закону поширюється і на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем за договором про надання споживчого кредиту), що виникають як під час укладення так і виконання такого договору.
Згідно зі статтею 18 Закону України «Про захист прав споживачів», продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими.
Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.
Як вбачається з матеріалів справи, за договором про відкриття кредитної лінії №1466-0123 ,який було укладено між сторонами 31.10.2024 року, та додаткової угоди від 03.11.2024 до договору про відкриття кредитної лінії № 1466-0123, відповідача отримав кредит в розмірі 11 500,00 грн. та додаткові грошові кошти 1 200,00 грн., а всього 12 700,00 грн.
Згідно із розрахунку заборгованості, складеним позивачем, станом на 26.11.2025 р. становить 52 144,30 грн., з яких: 12 700,00 грн. - прострочена заборгованість за кредитом, 36 559,30 грн. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами, 1 905,00 грн. – заборгованість по комісії за видачу кредиту, 980,00 грн.- заборгованість по штрафам Таким чином, посилаючись на те, що з боку відповідача має місце свідоме порушення зобов`язань, ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» просить задовольнити його вимоги та стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за укладеним договором № 1466-0123 від 31.10.2024 в розмірі 52 144,30 грн. 
Таким чином, з урахуванням обставин справи , суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі .
Суд вважає , доводи відповідача , викладені у відзиві на позовну заяву не заслуговують на увагу, виходячи з наступного.
Що стосується стягнення нарахованого штрафу за прострочення виконання грошового зобов`язання в сумі 980,00 грн.
24.12.2023 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» на підставі якого п.6 розділу ІV «Прикінцеві та перехідні положення »Закону «Про споживче кредитування» викладено в новій редакції , а саме: у разі прострочення споживачем у період з 1 березня 2020 року до припинення зобов`язань за договором про споживчий кредит , укладеним до тридцятого дня включно з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», у тому числі того, строк дії якого продовжено після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», споживач звільняється від відповідальності перед кредитором за таке прострочення.
Вищевказаним Законом виключено п.6.1 розділу ІV «Прикінцеві та перехідні положення »Закону «Про споживче кредитування»,яким було передбачено норму про звільнення споживача від відповідальності за прострочення виконання зобов`язань у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після дня його припинення або скасування.
Чинна норма Закону України «Про споживче кредитування» , яка також діяла на дату укладання договору з відповідачем і яка передбачає звільнення від відповідальності перед кредитодавцем за прострочення виконання зобов`язань, не застосовується до договорів про споживчий кредит ,які укладені за межами періоду , що встановлений п.6 розділу ІV «Прикінцеві та перехідні положення »Закону «Про споживче кредитування», тобто з 23.01.2024 року, тому позивач має всі правові підставни для нарахування та стягнення з відповідача неустойки та інших платежів за прострочення виконання зобов`язання,якщо умовами договору передбачена сплата таких платежів.
Що стосується стягнення комісії за надання кредитних коштів в розмірі 1905,00 грн.
Відповідно до ч.2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» для цілей обчислення реальної річної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом.До загальних витрат за споживчим кредитом включаються , зокрема комісії кредитодавця , пов`язані , зокрема з наданням кредиту.
Тобто , вищезазначений Закон передбачає право позивача на встановлення комісії за надання кредиту за кредитним договором, про що зазначено у кредитному договорі ,який був підписаний відповідачем, що свідчить про обізнаність відповідача щодо включення комісії за надання кредиту до загальних витрат за кредитним договором.
Щодо умов договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад 50 % вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором.
Відповідно до ч.3- 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування » обчислення реальної річної процентної ставки та денної процентної ставки має базуватися на припущенні, що договір про споживчий кредит залишається дійсним протягом погодженого строку та що кредитодавець і споживач виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі.
Денна процентна ставка розраховується у процентах за формулою:
ДПС = (ЗВСК/ЗРК)/t ? 100%, де
ДПС - денна процентна ставка;
ЗВСК - загальні витрати за споживчим кредитом;
ЗРК - загальний розмір кредиту;
t - строк кредитування у днях.
Максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
За умовами кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту 11 500,00 грн., строк кредитування 365 днів, базовий період 14 днів, знижена % ставка 1,0 % в день, стандартна % ставка 1,0% в день протягом перших 180 днів, 0,75 % в день після 181 дня і до закінчення строку договору.
Тобто , розмір процентів за користування кредитом , нарахований позивачем не суперечить ч.5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування » та є правомірним.
Посилання відповідача на вимоги п.5 ч.3 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» несправедливими є, зокрема, про те, що умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад 50 % вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором, не можуть бути прийняті судом у зв`язку з тим, що починаючи з 10 червня 2017 року , коли набрав чинності Закон України «Про споживче кредитування » та зміни до ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів », стаття 11 цього закону передбачає, що Закон України «Про захист прав споживачів » застосовується до відносин споживчого кредитування у частині , що не суперечить Закону України "Про споживче кредитування ".
Відповідно до положень статті 141 ЦПК України, з огляду на те, що позов задоволено повністю на користь позивача з відповідача підлягає стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 2662,40 грн..
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 526-530, 625, 626, 638, 1048-1049, 1054-1055, 1077-1078 ЦК України, Законом України «Про електронну комерцію», Законом України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» ст. 12, 13, 81, 141, 263-265, 279, 354, 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Позов задовольнити повністю .
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (код ЄДРПОУ 38548598, місцезнаходження: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26 офіс 407) загальну суму заборгованості за Договором про відкриття кредитної лінії №1466-0123 від 31.10.2024 р. в розмірі 52 144 ( п`ятдесят дві тисячі сто сорок чотири ) гривень 20 коп., з яких прострочена заборгованість за кредитом- 12 700,00 грн., прострочена заборгованість за нарахованими процентами – 36 559,30 грн., заборгованість по комісії -1 905,00 грн., заборгованість по штрафам – 980,00 грн., та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві ) гривень 40 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення.

Суддя     І.В. Корнєєва