Справа № 766/1915/22
н/п 2/766/5430/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2026 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:
головуючого судді Іванцової Н.К.,
за участю секретаря Бацули К.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-
встановив:

Представник Акціонерного товариства «Кредобанк»  звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. 
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 19.02.2020 року між АТ «Кредобанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №CL-262903, за яким банк надає позичальнику кредит у сумі 394538,17 грн., на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання, при цьому позичальник зобов`язується використати кредит на цілі, вказані в кредитному договорі, повернути кредит, сплатити проценти та ніші платежі в строк та на умовах, визначених кредитним договором. Щодо солідарної відповідальності другого з подружжя представник позивача звертає увагу на те, що у паспорті ОСОБА_1 містяться відомості про зареєстрований шлюб із ОСОБА_2 та посилається на судову практику, яка дозволяє залучати у спорах, в яких позичальником виступає фізична особа, яка на момент укладення кредитного договору перебувала в шлюбі - солідарним відповідачем іншого подружжя, навіть у випадку відсутності окремого договору поруки (позиція висловлена у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у справі 205/5882/18 від 07.10.2020). Зазначив, що якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то цивільні права та обов`язки за цим договором виникають в обох із подружжя, незважаючи на відсутність в законі прямої вказівки на солідарну відповідальність. Банк виконав свої зобов`язання за договором у повному обсязі. Відповідач належним чином не виконує взяті на себе зобов`язання, внаслідок чого станом на 14.12.2021 року утворилась заборгованість у розмірі 427943,62 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредита – 364372,30 грн., заборгованості за відсотками – 63571,32 грн. З метою досудового врегулювання спору 25.10.2021 року на адресу відповідачів було направлено досудову вимогу щодо виконання договірних забов`язань, проте 24.11.2021 року досудова вимога повернулась відправнику. У зв`язку з чим представник позивача просить задовольнити позов, стягнути солідарно із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 суму заборгованості за кредитним договором №CL-262903 від 19.02.2020 станом на 14.12.2021 у розмірі 427943,62 грн. з яких: заборгованість за тілом кредиту – 364372,30 грн. та заборгованість за відсотками – 63571,32 грн., стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача витрати зі сплати судового збору в розмірі 6419,15 грн. та витрати на професійну правову допомогу у розмірі 42794,36 грн.
Ухвалою суду від 17.02.2022 року відкрито провадження за справою та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
В судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав та просив розглянути справу без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідачі в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи були неодноразово повідомлені у встановленому законом порядку, а саме направленням на адресу проживання судових повісток, а також шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-порталі «Судова влада України». Будь яких заяв про до суду не надходило, відзив не подавали.
За наявності умов, визначених у ч.1 ст.280 ЦПК України, а саме: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не надав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи.
Зважаючи на те, що сторони за справою в судове засідання не з`явились, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.
Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами і іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Таким чином, обов`язок доказування покладається на сторони, що є одним із принципів змагальності сторін. Суд не може збирати докази за власною ініціативою.
Судом встановлено, що 19.02.2020 року між Публічним акціонерним товариством «Кредобанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №CL-262903.
Відповідно до меморіальних ордерів від 19.02.2020 р., ОСОБА_1 отримав від позивача вищевказані кредитні кошти.
Згідно п.2.1, 2.3 кредитного договору, банк видає позичальнику кредит у сумі 394538,17 грн. до 18.02.2025 року.
Відповідно до п.2.4 кредитного договору, позичальник доручає банкові здійснити переказ кредитних коштів на наступні цілі та за наступними реквізитами:
- на поточні потреби в сумі 1495,42 грн. на поточний рахунок позичальника;
- на погашення (рефінансування) кредитної заборгованості позичальника перед ПАТ «Креді Агріколь Банк», в сумі 25883,62 грн.;
- на погашення (рефінансування) кредитної заборгованості позичальника перед АТ «Укрсиббанк», в сумі 30177,55 грн.;
- на погашення (рефінансування) кредитної заборгованості позичальника перед АТ «Ощадбанк», в сумі 47708,13 грн.;
- на погашення (рефінансування) кредитної заборгованості позичальника перед АТ «Ощадбанк», в сумі 8300,00 грн.;
- на погашення (рефінансування) кредитної заборгованості позичальника перед ПАТ «Банк Кредит Дніпро», в сумі 20603,13 грн.;
- на погашення (рефінансування) кредитної заборгованості позичальника перед ПАТ «Банк Кредит Дніпро», в сумі 4498,77 грн.
Пунктами 4.1, 4.2 Кредитного договору передбачено, що за користування кредитом Позичальник сплачує Банку відсотки, за процентною ставкою 35 % річних. Відповідно до умов договору, проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту за методом «факт/360», за ставкою визначеною п. 4.1. Кредитного договору, з дня видачі кредиту до дня повернення кредиту в повному обсязі, якщо інше не випливає з умов цього Кредитного договору.
Відповідно до п. 6.1. Кредитного договору Позичальник зобов`язаний повернути Банку кредит у повному обсязі в порядку і строки, передбачені цим Договором та додатками до нього.
Згідно п. 6.2. Кредитного договору Позичальник здійснює погашення заборгованості за цим Кредитним договором відповідно до Графік платежів (Додаток № 1 до цього договору Кредитного договору). Всього позичальник зобов`язаний здійснити 60 щомісячних платежів по 14120 грн., щомісячно.
Відповідно до п. 6.9. Кредитного договору Банк, у випадках передбачених п.3.3. Кредитного договору вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших належних до сплати платежів за Кредитним договором, про що письмово повідомляє Позичальника. 
Відповідно до п. 6.10. Договору, Позичальник зобов`язаний після отримання повідомлення Банку, передбаченого п.6.9. Кредитного договору, усунути порушення умов Кредитного договору, вказаних у повідомленні (згідно із п.п.3.3.2., 3.3.3. Кредитного договору) протягом 30 календарних днів із дня отримання такого повідомлення. Якщо Позичальник не усунув вказані порушення, то він зобов`язаний достроково повернути кредит, проценти, комісії та інші належні до сплати платежі за Кредитним договором не пізніше 31-го календарного дня після отримання письмового повідомлення Банку (п.6.9. Кредитного договору).
У зв`язку з порушенням кредитних зобов`язань позичальником, позикодавцем направлено ОСОБА_1 , ОСОБА_2 досудову вимогу щодо дострокового стягнення заборгованості по вищевказаному кредитному договору. Відповідачі не вчинили жодної дії спрямованої на погашення заборгованості за Кредитним договором.
АТ «Кредобанк» свої зобов`язання за договором виконано, а ОСОБА_1 тривалий час свої зобов`язання за договором не виконував та згідно розрахунку заборгованості по Кредитному договору станом на 14.12.2021 року має заборгованість в загальній сумі 427943,62 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредита – 364372,30 грн., заборгованості за відсотками – 63571,32 грн., що підтверджується наданим суду розрахунком заборгованості.
Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.
Відповідно до ст.ст.610,612 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настало після прострочення.
Згідно зі ст. 611 ЦК України, при порушенні зобов`язання наступають правові наслідки, установлені договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу
Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги до відповідача ОСОБА_1 щодо стягнення на користь позивача суми заборгованості за кредитним договором №CL-262903 від 19.02.2020 в сумі 427943,62 грн. підлягають задоволенню. При цьому суд виходить з приписів ч.ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України та враховує, що відповідач ОСОБА_1 не надав суду належних доказів повної чи часткової сплати заборгованості, не спростував наданий позивачем розрахунок, на власний розсуд розпорядившись своїми процесуальними правами.
Вимога позивача про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором №CL-262903 від 19.02.2020 з відповідача ОСОБА_2 не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.
Згідно наданих позивачем доказів, ОСОБА_2 не укладала з позивачем договору, яким би був передбачений солідарний обов`язок по зобов`язанням за кредитним договором №CL-262903 від 19.02.2020.
Суд відхиляє, як підставу солідарної відповідальності ОСОБА_2 , посилання позивача на позицію Верховного суду у справі № 205/5882/18 від 07.10.2020, яка дозволяє залучати у спорах, в яких позичальником виступає фізична особа, яка на момент укладення кредитного договору перебувала у шлюбі солідарним відповідачем іншого подружжя, навіть у випадку відсутності окремого договору поруки.
Згідно ч. 3 ст. 61 СК України у разі, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були отримані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Частиною 4 ст. 65 СК України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.
Помилковим є і посилання позивача у позовній заяві на правовий висновок, висловлений Верховним судом у постанові від 07.10.2020 року у справі № 205/5882/18, оскільки в даній справі судами було встановлено, що кредит дійсно був отриманий в інтересах сім`ї, адже його метою було придбання будинку, в якому проживало подружжя. Отже, такий кредит очевидно був отриманий в інтересах подружжя для задоволення їх спільних потреб у житлі.
Суд констатує, що позивачем не надано доказів використання отриманих ОСОБА_1 кредитних коштів спільно з ОСОБА_2 в інтересах сім`ї. Крім того, відсутнє підтвердження факту спільного проживання подружжя, ведення спільного господарства та розподілу сімейного бюджету.
Також матеріали справи не містять належного доказу того, що ОСОБА_2 надавала дозвіл ОСОБА_1 на укладення кредитного договору та взагалі була обізнана про його наявність.
Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що підстави для задоволення вимоги про солідарне стягнення заборгованості з ОСОБА_2 за кредитним договором №CL-262903 від 19.02.2020 відсутні, а тому в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати, пропорційно до задоволених позовних вимог.
Матеріалами справи підтверджено, що позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 6419,15 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1582925 від 11.01.2022 року. Зазначена сума судового збору сплачена за вимогу майнового характеру. Враховуючи те, що суд прийшов до висновку про задоволення майнової вимоги позивача про стягнення суми заборгованості за кредитним договором з відповідача ОСОБА_1 в повному обсязі, сума сплаченого судового збору у розмірі 6419,15 грн. підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача. 
Частиною 1 статті 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до п. 1 ч. 3ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.
Згідно з ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Представник позивача, заявляючи вимогу про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, на підтвердження цих обставин надав суду: договір про надання правової допомоги № б/н, укладений 11.02.2019 року між АТ «Кредобанк», в особі заступника Голови правління Адама Свірського та Адвокатським об`єднанням «Бізнес і Право», в особі директора – Король-Єгорової Євгенії Володимирівни, а саме його першу сторінку (де визначено терміни) та останню (підписи сторін), зі змісту яких суд не встановив обставин щодо розміру обумовлених судових витрат та їх розрахунку. Також суду надана копія довіреності №12372 від АТ «Кредобанк», якою уповноважено адвоката Павленка С.В. представляти інтереси банку, копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю на ім`я Павленка С.В.
При цьому матеріали справи не містять доказів того, що Павленко С.В., який діяв в інтересах АТ «Кредобанк» та звернуся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, перебуває в трудових відносинах з АО «Бізнес і право», з яким 11 лютого 2019 року АТ «Кредобанк» уклало договір про надання правової допомоги та на який сторона позивача посилається, як на підставу для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правову допомогу.
Будь-яких інших документів, зокрема договорів, актів виконаних робіт до договорів, рахунків про сплату коштів, тощо, суду не надано. 
Отже суд не вбачає підстав до стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу. 
Керуючись ст. 11, 14, 16, 526, 530, 611, 615, 1050, 1054, 1055 ЦК України, ст. 141, 258, 259, 264-265, 280-282 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Позовну заяву Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Кредобанк» (місцезнаходження: м. Львів, вул. Сахарова, буд. 78, ЄДРПОУ 09807862) заборгованість за кредитним договором №CL-262903 від 19.02.2020 року, яка станом на 14.12.2021 року становить 427943 (чотириста двадцять сім тисяч дев`ятсот сорок три) гривні 62 (шістдесят дві) копійки, яка складається із заборгованості за тілом кредита 364372,30 грн., заборгованості за відсотками 63571,32 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Кредобанк» (місцезнаходження: м. Львів, вул. Сахарова, буд. 78, ЄДРПОУ 09807862) судовий збір в розмірі 6419 (шість тисяч чотириста дев`ятнадцять) гривень 15 (п`ятнадцять) копійок.
В решті позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.

Суддя	Н. К. Іванцова