Справа № 182/2366/25
Провадження № 2-а/0182/80/2026 
Р І Ш Е Н Н Я 
Іменем України

28.05.2026 року        м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Рунчевої О.В., розглянувши у м. Нікополі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Кравчук Світлана Олегівна, до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,- 
В С Т А Н О В И В:
17.04.2025 року представник позивача Кравчук С.О. звернулась до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області із зазначеним позовом, посилаючись на наступні обставини.
Згідно з відомостями, що містяться в електронному військово-обліковому документі «Резерв+» від 14.04.2025 року, позивач перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 та має статус «військовозобов`язаний».
30.01.2025 року начальником групи бронювання відділення групи військового обліку сержантів і солдат ІНФОРМАЦІЯ_1 було складено протокол № 682 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП щодо ОСОБА_1 
13.02.2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 було винесено постанову № 22 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 .
У постанові зазначено, що 30.01.2025 громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , був доставлений співробітниками НПУ у ІНФОРМАЦІЯ_4 , де було встановлено факт порушення ним правил військового обліку. Розпорядженням Начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 № 4/7200 від 09.12.2024 року, було здійснено виклик громадянина ОСОБА_1 , через підприємство ТОВ «Птахокомплекс «Дніпровський» на якому він працює. Від отримання повістки громадянин ОСОБА_1 відмовився. В зв`язку з цим 09.12.2024 працівниками ТОВ «Птахокомплекс «Дніпровський» було доведено (озвучено) зміст повістки про явку до ІНФОРМАЦІЯ_5 13.12.2024 року о 09:00 годині, що підтверджується актом складеним на підприємстві. Однак у призначену дату та час, а також і надалі громадянин ОСОБА_1 не з`явився. Поважних причин про неявку не повідомив.
Із зазначеною постановою позивач не погоджується з наступних підстав. 
Відповідно до акту відмови від отримання повістки від 09.12.2024 року вбачається, що такою підтверджено, що під час здійснення оповіщення громадян ОСОБА_1 о 10:00 годині 09.12.2024 року відмовився від отримання повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_5 у зв`язку із небажанням служити. Проте, згідно з табелем обліку робочого часу ТОВ «Птахокомплекс «Дніпровський» за період роботи з 01.12.2024 року по 31.12.2024 року, ОСОБА_1 був відсутній на роботі з 08.12.2024 року по 09.12.2024 року включно. Також позивач звертає увагу на те, що наказ генерального директора ТОВ «Птахокомплекс «Дніпровський» № 642 «Про оповіщення військовозобов`язаних щодо їх виклику до ІНФОРМАЦІЯ_1 » був виданий лише 10.12.2024 року, тобто після дати, коли нібито відбулася відмова, що свідчить про порушення встановленої процедури оповіщення. 
Таким чином, позивач зазначає про недостовірність та суперечливість акта від 09.12.2024 року щодо його відмови від отримання повістки, оскільки відповідно до табеля обліку робочого часу позивач у цей день був відсутній на робочому місці, що унеможливлює як факт вручення йому повістки, так і фіксацію відмови від її отримання чи ознайомлення зі змістом повістки ще до постановлення наказу керівника підприємства про здійснення такого оповіщення лише 10.12.2024 року.
Позивач також вважає, що в постанові відсутні будь-які докази, що підтверджують його винуватість, а сам по собі протокол не може бути беззаперечним доказом вини, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини.
На думку позивача, викладені в постанові обставини не відповідають фактичним даним, у зв`язку з чим він не був належним чином повідомлений про необхідність явки до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, а відтак у його діях відсутній умисел на порушення правил військового обліку в частині прибуття за повісткою до відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки. Додатково позивач зазначає, що навіть за умови належного повідомлення він не мав можливості з`явитися у визначений час у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, що підтверджується відповідними медичними документами.
Враховуючи викладене вище позивач вважає, що складена постанова є протиправною, просить скасувати її та закрити провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності, стягнувши з відповідача на його користь судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань.
Ухвалою судді від 24.04.2025 року позивачу було поновлено процесуальний строк для звернення до суду із даним позовом, вказаний адміністративний позов прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відкрито провадження по справі.
Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24.04.2025 року задоволено заяву позивача про забезпечення позову, зупинено стягнення у виконавчому провадженні № 77743267.
У відповідності до ч.1 ст. 268 КАС України відповідача та інших учасників справи було негайно повідомлено про дату, час та місце розгляду справи.
Відповідачу був наданий строк 15 днів з дня отримання ним такої ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву, запропоновано надати адміністративний матеріал відносно позивача. Відзив на позовну заяву не було подано.
У відповідності до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов таких висновків.
Частиною 1 статті 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
За приписами ч. 2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, чи прийнято оскаржуване рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Згідно ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_6 відповідно до електронного військово-облікового документа «Резерв+» ОСОБА_1 від 14.04.2025 року.
13.02.2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 було винесено постанову № 22 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення від року щодо ОСОБА_1 . 
У вказаній постанові № 22 від 13.02.2025 року зазначено, що суть адміністративного правопорушення полягає в наступному: «30.01.2025 був доставлений співробітниками НПУ у ІНФОРМАЦІЯ_4 громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , де було встановлено факт порушення ним правил військового обліку. Розпорядженням Начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 № 4/7200 від 09.12.2024 року, було здійснено виклик громадянина ОСОБА_1 , через підприємство ТОВ «Птахокомплекс «Дніпровський» на якому він працює. Від отримання повістки громадянин ОСОБА_1 відмовився. В зв`язку з цим 09.12.2024 працівниками ТОВ «Птахокомплекс «Дніпровський» було доведено (озвучено) зміст повістки про явку до ІНФОРМАЦІЯ_5 13.12.2024 року о 09:00 годині, що підтверджується актом складеним на підприємстві. Однак у призначену дату та час, а також і надалі громадянин ОСОБА_1 не з`явився. Поважних причин про неявку не повідомив.»
Судом встановлено, що постановою № 22 від 13.02.2025 року про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, та призначено штраф у розмірі 17000 грн. 
У відповідності до положень ст.1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який триває і по теперішній час.
Згідно з Указом Президента України від 24.02.2024 № 65/2022 оголошено проведення загальної мобілізації.
Спірну постанову винесено 13.02.2025 року, тобто під час дії особливого періоду.
Відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.93 №3543-XII (далі - Закон №3543-XII) мобілізація - це комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу.
Так, відповідно до частин 1,3статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період .
Відтак, громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, мають обов`язок прибути до відповідного ТЦК та СП, зокрема у строк, що вказаний у повістці. Проте, норми чинного законодавства не містять обов`язку громадян України отримувати відповідні повістки територіального центру комплектування та соціальної підтримки. Факт відмови особи від отримання повістки, а так само і обставини наявності/відсутності у неї бронювання на період мобілізації, не позбавляють таку особу від обов`язку прибути до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у встановлений у повістці строк. Проте, сам лише факт відмови від отримання повістки не створює склад правопорушення, зокрема у частині явки у визначений строк до територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Згідно із ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно із ст. 245 КУпАП одними із завдань провадження адміністративної справи закон визначає такі, як своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
За ч.ч. 1, 2 ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.
Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.
За ч.ч. 2, 3, 4ст. 256 КУпАП протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.
Процедуру складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення врегульовано Інструкцією зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства оборони України № 3 від 01.01.2024 року, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 05.01.2024 року за № 36/41381 (далі - Інструкція).
Згідно п. 3 Розділу ІІ Інструкції, у протоколі зазначається: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові (за наявності) особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативно-правовий акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, імена, по батькові (за наявності), адреси свідків (якщо вони є); пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.
Відповідно до п. 6 Розділу ІІ Інструкції до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються докази, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Докази, які долучаються до протоколу, повинні містити достовірну інформацію, відповідати вимогам законодавства та правилам діловодства. Обов`язок щодо збирання доказів та оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення покладається на уповноважену особу, яка складає протокол.
Адміністративні справи про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України) розглядають територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (ст.235 КУпАП).
Частиною третьою статті 210 КУпАП передбачено відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, що вчинене в особливий період та передбачає накладення стягнення (штрафу) у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. 
Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері встановленого порядку управління.
Об`єктивна сторона виражається у порушенні призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, вчинене в особливий період.
Суб`єктивна сторона правопорушення полягає у наявності умислу на порушення встановлених правил.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зі змісту ст. 247 КУпАП України вбачається, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: 1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення; 2) недосягнення особою на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку; 3) неосудність особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність; 4) вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони; 5) видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення; 6) скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність; 7) закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу; 8) наявність по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або нескасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту; 9) смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.
Разом з тим, як встановлено судом, у акті відмови від отримання повістки від 09.12.2024 року вказано, що під час здійснення оповіщення громадян ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відмовився від отримання повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_5 . Вказано, що текст повістки про явку на 13.12.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_5 було доведено громадянину ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , о 10:00 годині 09.12.2024 року.
Табель обліку робочого часу (далі – Табель) – це поіменний список усіх працівників відділу, служби чи іншого структурного підрозділу або установи загалом із відмітками про використання робочого часу протягом облікового періоду.
Ведення Табеля є обов`язковим, зокрема, і для малих підприємств (див. лист Мінпраці від 13.05.2010 р. № 140/13/116-10). Табель зазвичай ведуть в електронному та паперовому вигляді. Ведення Табеля лише в електронному вигляді не допускається.
Форму Табеля (типова форма № П-5) затверджено Наказом Держкомстату від 05.12.2008 року № 489. Вона має рекомендаційний характер і складається з мінімальної кількості показників, необхідних для заповнення форм державних статистичних спостережень. Рекомендаційний характер полягає в тому, що за потреби її можна доповнити іншими показниками, необхідними для обліку робочого часу на підприємстві. 
Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до табелю обліку використання робочого часу (Черга 8) на підприємстві ТОВ «Птахокомплекс «Дніпровський» позивач був відсутній на роботі з 08.12.2024 року по 09.12.2024 року включно. 
Відповідно до ст. 62 Конституції України всі сумніви щодо недоведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для позивача, що знаходиться в нерівному положенні по відношенню до суб`єкта владних повноважень.
Порушення норм процесуального права, недотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення суб`єктом владних повноважень при складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання адміністративної відповідальності особи, яка вчинила правопорушення.
Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 18 липня 2020 року у справі №216/5226/16-а, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.
Відповідачем належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факт порушення позивачем Правил військового обліку. Сама постанова без обґрунтування її доказами не дає підстав для висновку про скоєння адміністративного правопорушення.
За наведених вище обставин, враховуючи відсутність доказів, які підтверджують наявність складу адміністративного правопорушення, а також те, що відповідачем не були вжиті заходи щодо повного, всебічного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Положеннями ч.3 ст.286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень суб`єктів владних повноважень, у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право, зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210 КУпАП є не доведеним, а тому суд доходить висновку про скасування рішення суб`єкта владних повноважень і закриття справи про адміністративне правопорушення.
Відповідно до положень ч.1ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Щодо розподілу судових витрат, відповідно до частини 1 статті 139 КАС України в разі задоволення позову зазначені витрати необхідно стягнути з відповідача, а саме судовий збір за подання адміністративного позову та за подання заяви про забезпечення позову, загальною сумою 484, 48 грн.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст.7,9,19,90,139,243,245,250,257,286 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:
Позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Кравчук Світлана Олегівна, до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови — задовольнити.
Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 від 13.02.2025 року № 22 про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн.
Закрити справу про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210 КУпАП щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Стягнути на користь ОСОБА_1 , за рахунок бюджетних асигнувань  ІНФОРМАЦІЯ_1  понесені ним витрати по сплаті судового збору в сумі 484, 48 ( чотириста вісімдесят чотири грн. 48 коп.) грн. 
Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його складення. 

Суддя:	  	О.  В.  Рунчева