П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" травня 2026 р.         Справа № 596/524/26
Провадження № 3/596/199/2026
Суддя Гусятинського районного суду Тернопільської області Лисюк І.О., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції №3 Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт горомадянина України № НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,  за ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:
09 квітня 2026 року о 18 год в м. Хоростків, вул. Незалежності, 40 водій ОСОБА_2 керував автомобілем ВАЗ 210990-20, державний номерний знак НОМЕР_3 , не маючи права керувати таким транспортним засобом, а саме не отримував посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив вимоги п. 2.1 (а) Правил дорожнього руху України, вчинене повторно протягом року та згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 09.04.2026 серії ЕПР1 №636405 притягується до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП.
ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча судом вживалися всі дії по його належному повідомленні. При вирішенні питання про розгляд даної справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд також враховує положення ст.268 КУпАП, згідно яких адміністративне правопорушення за ч.5 ст.126 КУпАП не відноситься до правопорушень, по яким є обов`язковою присутність в судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Суд, дослідивши письмові докази, прийшов до висновку.
Згідно з диспозицією ч. 5 ст.126 КУпАП, відповідальність за вказаною статтею настає у випадку повторного протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, а саме керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.
Відповідно до п.2.1 а ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення підтверджується даними, що містяться в протоколі про вчинення адміністративного правопорушення серії ЕПР1 №636405 від 09.04.2026, із змісту яких слідує, що 09 квітня 2026 року о 18 год в м. Хоростків, вул. Незалежності, 40 водій ОСОБА_2 керував автомобілем ВАЗ 210990-20, державний номерний знак НОМЕР_3 , не маючи права керувати таким транспортним засобом, а саме не отримував посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив вимоги п. 2.1 (а) Правил дорожнього руху України, вчинене повторно протягом року.
Протокол складено відповідно до вимог «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України № 1395 07.11.2015 року.
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП доводиться також, дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема, постановою Гусятинського районного суду від 12.06.2025 в справі №596/745/25, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.126 КУпАП та застосовано до нього захід впливу у вигляді попередження, рапортом поліцейського від 09.04.2026, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_3 від 09.04.2026.
За таких обставин в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, а саме керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, вчинене повторно протягом року, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності, шляхом накладення адміністративного стягнення.
Згідно із ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
З огляду на встановлені обставини справи ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції ч.5 ст.126 КУпАП.
Санкція ч.5 ст.126 КУпАП передбачає безальтернативне стягнення у вигляді штрафу та позбавлення права керування транспортним засобом та з альтернативою оплатного вилучення транспортного засобу чи без такого.
Як встановлено, ОСОБА_2 посвідчення водія не отримував.
В свою чергу слід зазначити, що у разі якщо особи, які керують транспортними засобами без посвідчення водія, та перебувають або можуть перебувати в стані алкогольного чи іншого сп`яніння, вірогідність спричинення ще більш серйознішої шкоди в такому випадку є значно вищою, а тому запобігальна мета покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами в такому разі набуває особливого значення.
Такий правовий висновок викладено Об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 04.09.2023 року в справі №702/301/20, суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами не залежно від того, чи мала така особа на момент вчинення кримінального правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.
Враховуючи, що матеріали справи не додано документів, що транспортний засіб ВАЗ 210990-20, номерний знак НОМЕР_3 , належить ОСОБА_2 , то в такому випадку, суд позбавлений можливості застосувати оплатне вилучення транспортного засобу.
На підставі викладеного та з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, суд приходить до переконання, що на ОСОБА_2 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в користь держави у розмірі 2400 (двох тисяч чотирьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років.
Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення. Тому, у відповідності до п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_2 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 33, 40-1, ч. 5 ст. 126, ст.ст. 251, 252, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в користь держави у розмірі 2400 (двох тисяч чотирьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 665,60 грн.
Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого ч. 1 ст. 307 КУпАП, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до ст. 301 КУпАП перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, стягується подвійний штраф, що становить 81 600 гривень в дохід держави.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.
Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Гусятинський районний суд Тернопільської області. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Головуючий суддя І.О.Лисюк