УХВАЛА
03 липня 2026 року 
м. Київ
справа № 357/2320/25
провадження № 61-7683ск26
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сердюка В. В., 
розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Килівника Руслана Сергійовича, на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 вересня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 29 квітня 2026 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу,
ВСТАНОВИВ:
У лютому 2025 року  ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з ОСОБА_1 грошові кошти за договором позики в розмірі 48 000 дол. США.
Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 вересня 2025 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 29 квітня 2026 року, позов задоволено.
Стягнено з  ОСОБА_1 на користь  ОСОБА_2 грошові кошти за розпискою від 29 квітня 2024 року в розмірі 48 000 дол. США. Здійснено розподіл судових витрат.
У червні 2026 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Килівника Р. С., на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 вересня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 29 квітня 2026 року. 
Ухвалою Верховного Суду від 11 червня 2026 року поновлено строк на касаційне оскарження судових рішень попередніх інстанцій, касаційну скаргу залишено без руху та надано заявнику строк для усунення недоліків щодо сплати судового збору.
У червні 2026 року до суду касаційної інстанції надійшли матеріали на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 11 червня 2026 року.
У касаційній скарзі заявник, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення попередніх інстанцій, ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
Підставою касаційного оскарження заявник зазначає неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме:
застосування норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року у справі № 6-63цс13, від 02 липня 2014 року у справі № 6-79цс14, від 24 лютого 2016 року у справі № 6-50цс16, від 13 грудня 2017 року у справі № 6-996цс17,у постановах Верховного Суду від 25 березня 2020 року у справі № 569/1646/14-ц, від 14 квітня 2020 року у справі № 628/3909/15, від 08 жовтня 2020 року у справі № 194/1126/18, від 21 липня 2021 року у справі № 758/2418/17, від 14 липня 2022 року у справі № 204/4341/17, (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України);
відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України);
недослідження зібраних в справі доказів (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
Верховний Суд не приймає до уваги, як підставу касаційного оскарження посилання на пункт 2 частини другої статті 389 ЦПК України, оскільки Київський апеляційний суду не застосовував висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 05 вересня 2018 року у справі № 756/8630/14-ц, від якого заявник просить відступити. 
Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 3, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.
З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.
Касаційна скарга містить клопотання про зупинення виконання судових рішень першої та апеляційної інстанції.
Клопотання обґрунтовано тим, що в разі задоволення касаційної скарги та скасування судових рішень, поворот їх виконання буде утрудненим. Також вказує, що примусове виконання оскаржуваних судових рішень призведе до погіршення його майнового стану.
Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
Клопотання про зупинення виконання або дії судового рішення має бути мотивованим, містити підстави для зупинення його виконання, підтверджені певними доказами. 
Вирішуючи питання про зупинення виконання або дії судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема у разі ймовірності ускладнення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.
Оскільки клопотання про зупинення виконання судових рішень попередніх інстанцій не містить обґрунтованих доводів та міркувань необхідності такої процесуальної дії, заявником не підтверджено ризики для нього не зупинення виконання рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 вересня 2025 року та постанови Київського апеляційного суду від 29 квітня 2026 року, у задоволенні клопотання слід відмовити.
Керуючись статтями 390, 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду.
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у даній справі.
Витребувати з Білоцерківського міськрайонного суду Київської області цивільну справу № 357/2320/25 за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу.
Відмовити в задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Килівника Руслана Сергійовича про зупинення виконання рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 вересня 2025 року та постанови Київського апеляційного суду від 29 квітня 2026 року.
Роз`яснити учасникам справи право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 17 липня 2026 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді Н. Ю. Сакара
О. М. Осіян
В. В. Сердюк