Справа № 446/2930/25
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.04.2026року Кам`янка-Бузький районний суд Львівської областів складі:
головуючого - судді Костюк У. І.
секретаря судового засідання  Луківська Л.Б.
справа № 446/2930/25
учасники:
позивач      ОСОБА_1 ;
представник позивача   Михалевський Юрій Романович;
відповідач    Товариства з додатковою відповідальністю
«Страхова компанія «Гардіан»;
представник відповідача  Поліщук Олена Григорівна;
у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кам`янка-Бузька за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» про відшкодування шкоди,
ВСТАНОВИВ:
представник позивачки ОСОБА_1 – адвокат Михалевський Ю.Р. подав до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області позов до ТДВ «СК «Гардіан» про відшкодування шкоди, в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивачки страхове відшкодування у розмірі 56 807, 39 грн. та вирішити питання щодо розподілу судових витрат.
В обґрунтування поданого позову покладається на те, що 08.09.2024 року внаслідок ДТП, що сталася з вини ОСОБА_2 , було пошкоджено транспортний засіб RENAULT MEGANE SCENIC, яким на законних підставах володіла та користувалась ОСОБА_1 . Вина ОСОБА_2 встановлена постановою суду, що набрала законної сили. Цивільно-правова відповідальність винної особи була застрахована у ТДВ «СК «ГАРДІАН», у зв`язку з чим на страховика покладається обов`язок відшкодувати завдану майнову шкоду в межах страхових сум. Згідно з висновком судової транспортно-товарознавчої експертизи, розмір матеріального збитку становить 64 117,55 грн. Водночас відповідач здійснив лише часткову виплату страхового відшкодування у розмірі 33 454,95 грн, що свідчить про невиконання ним зобов`язання в повному обсязі. Невиплачена сума становить 30 662,60 грн та підлягає стягненню. Крім того, страховик порушив встановлений законом 90-денний строк для здійснення виплати, у зв`язку з чим відповідно до законодавства підлягають стягненню пеня, інфляційні втрати та 3% річних від простроченої суми. Таким чином, дії ТДВ «СК «ГАРДІАН» порушують права позивача на своєчасне та повне відшкодування шкоди, що є підставою для звернення до суду з даним позовом про стягнення невиплаченої частини страхового відшкодування, штрафних санкцій та понесених судових витрат.
Ухвалою судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області провадження по справі відкрито, визначено, що розгляд справи буде відбуватись за правилами спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено дату судового засідання.
09.02.2026 представником відповідача ТДВ «СК «Гардіан» - О.Поліщук поданий відзив на позовну заяву. У відзиві представник зазначила, що відповідач визнає факт укладення договору обов`язкового страхування та настання ДТП, однак вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Страховиком належним чином виконано всі передбачені законом дії щодо врегулювання страхового випадку: у встановлений строк проведено огляд пошкодженого транспортного засобу, зафіксовано всі пошкодження та здійснено оцінку розміру збитків. На підставі відповідного звіту визначено розмір страхового відшкодування у сумі 33 454,95 грн, який і був виплачений позивачу. Висновок експерта, поданий позивачем, не підлягає врахуванню, оскільки страховик своєчасно здійснив огляд транспортного засобу, а тому підстав для самостійного залучення експерта позивачем не було. Відтак, відсутні правові підстави як для збільшення розміру страхового відшкодування, так і для компенсації витрат на проведення такої експертизи. Крім того, виплата страхового відшкодування була здійснена у межах строків, визначених законом, оскільки позивач тривалий час не надав документів, що підтверджують його право на отримання відшкодування. Лише після отримання відповідної довіреності страховик розпочав перебіг строку для виплати та здійснив її у встановлений законом термін. Отже, відсутні підстави для нарахування пені, інфляційних втрат та 3% річних. Таким чином, відповідач виконав свої зобов`язання належним чином і в повному обсязі, у зв`язку з чим позовні вимоги є безпідставними та не підлягають задоволенню. Додатково представником відповідача було надіслано клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правову допомогу, в якому представник висловив своє заперечення щодо стягнення суми з відповідача в користь позивача в розмірі 40 000 грн., оскільки, на його думку, така сума є безпідставно завищена, а отже у разі задоволення позовних вимог вона підлягає зменшенню.
16.02.2026 представник позивача ОСОБА_1 – адвокат Михалевський Ю.Р. через підсистему «Електронний суд» подав відповідь на відзив в якому вказав на безпідставності відзиву на позовну заяву та не спростовує заявлених позовних вимог. Сам по собі факт проведення страховиком огляду транспортного засобу у 10-денний строк не свідчить про належне визначення розміру шкоди та не позбавляє Позивача права оскаржувати такий розмір. Позивач не погоджувалася із визначеним страховиком розміром страхового відшкодування, відповідний акт врегулювання не підписувала, а отже відсутні умови, за яких страховик мав право визначати розмір шкоди без проведення експертизи. За таких обставин проведення незалежної транспортно-товарознавчої експертизи було обов`язковим. Натомість Відповідач обмежився звітом оцінювача, який не є належним та допустимим доказом у розумінні процесуального закону та містить лише ймовірні, а не достовірні дані щодо розміру шкоди. Висновок судового експерта підтверджує, що фактичний розмір шкоди є більшим, ніж визначено страховиком, а тому страхове відшкодування було виплачено не в повному обсязі. Це порушує принцип повного відшкодування збитків, закріплений у законодавстві. Крім того, Відповідач безпідставно пов`язує початок перебігу строку для виплати страхового відшкодування з поданням довіреності, оскільки Позивач як законний володілець транспортного засобу мав право на отримання відшкодування та подав усі необхідні документи раніше. Відтак строк для виплати був пропущений, що є підставою для стягнення пені, інфляційних втрат та 3% річних. Отже, доводи Відповідача не підтверджені належними доказами, суперечать нормам матеріального та процесуального права, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.
У судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат Михайлевський Ю.Р. позовну заяву підтримав, з підстав наведених у ній, просив задоволити в повному обсязі.
Представник відповідача ТДВ «СК «Гардіан» - Поліщук О.Г. у судовому засіданні підтримала поданий відзив на позовну заяву, проти задоволення позову заперечила.
Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного.
Судом встановлено, що 08.09.2024 приблизно о 20.53 год. в с. Старий Яричів на вул. Галицька, 132 відбулось ДТП за участю транспортних засобів Renault Megane Scenic (р.н.з. НОМЕР_1 ), під керуванням ОСОБА_1 , автомобіля AUDI A4 (днз НОМЕР_2 ), під керуванням ОСОБА_2 , та припаркованого автомобіля NISSAN MURANO (д.н.3. НОМЕР_3 ). Bx.N 13619 1612.19 16.12.91 Внаслідок зазначеного ДТП автомобіль RENAULT MEGANE SCENIC (р.н.з. НОМЕР_4 ) отримав механічні пошкодження.
Відповідно до постанови Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 06.08.2025 №446/2124/24 ОСОБА_2 було визнано винною у вказаному вище ДТП /а.с.13-14/.
За змістом ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 автомобіль Renault Megane Scenic належить ОСОБА_3 /а.с.15/.
Разом з тим, згідно з дорученням НТТ 999170 від 24.09.2025 ОСОБА_1 є володільцем транспортного засобу RENAULT MEGANE SCENIC (р.н.з. НОМЕР_1 ) та має право одержувати страхові виплати за шкоду, завдану внаслідок пошкодження такого транспортного засобу /а.с.16/.
На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки автомобіля AUDI A4 д.н.з. НОМЕР_2 , була застрахована у ТДВ «Страхова компанія «ГАРДІАН» відповідно до Полісу «221873205 від 08.09.2024 /а.с.17/.
10.09.2024 позивачка ОСОБА_1 звернулась з заявою про виплату страхового відшкодування до ТДВ «СК «Гардіан»/а.с.18/.
Відповідно до повідомлення про експертний огляд, яке було надіслане ТДВ «СК «ГАРДІАН» представником ОСОБА_1 – ОСОБА_4 останнім було повідомлено про експертний огляд автомобіля RENAULT MEGANE SCENIC (р.н.з. НОМЕР_1 ) /а.с.19/.
Відповідно до висновку експерта транспортно – товарознавчої експертизи вбачається те, що ринкова вартість автомобіля RENAULT MEGANE SCENIC 1.61 (JA) 5MT (р.н.3. НОМЕР_1 ), на момент пошкодження у ДТП 08.09.2025, становить 74 760 грн.; вартість відновлювального ремонту автомобіля RENAULT MEGANE SCENIC 1.61 (JA) 5MT (р.н.з. НОМЕР_1 ) станом на момент огляду становить: 96 596, 79 грн.; вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля RENAULT MEGANE SCENIC 1.61 (JA) 5МТ (р.н.з. НОМЕР_1 ), становить 74 760 грн.; вартість утилізації автомобіля RENAULT MEGANE SCENIC 1.61 (JA) 5МТ (р.н.з. НОМЕР_6 ) становить 10 642, 45 грн. /а.с.21-73/.
06.11.2025 представником ОСОБА_1 – Михалевським Ю.Р. на адресу ТДВ «СК «Гардіан» було надіслано претензію щодо виплати страхового відшкодування, в якій просив здійснити виплату страхового у розмірі 64 117, 55 грн., пені, інфляційних втрат та 3% річних у розмірі 24 390, 33 грн., компенсувати витрати за транспортно-товарознавчу експертизу у розмірі 11 400 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000 грн..
Як вбачається з відповіді ТДВ «СК «Гардіан» представником товариства було вказано, що відповідно до звіту з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, вартість відновлювального ремонту Renault Megane Scenic, д.н.3. НОМЕР_1 становить 33 454,95 грн без ПДВ. Відтак, ТДВ «СК «Гардіан» прийнято рішення про виплату стархового відшкодування по події, яка мала місце 08.09.2024 в якій пошкоджений транспортний засіб Renault Megane Scenic, д.н.3. НОМЕР_1 за договором страхування ЕР-221873205 від 02.07.2024 в сумі 33 454,95 грн. /а.с.85-86/.
Відповідно до Звіту №3619/25 про оцінку автомобіля Renault Megane Scenic, д.н.3. НОМЕР_1 , складеного 30 жовтня 2025 року, виконаного СПДФО ОСОБА_5 , який є суб`єктом оціночної діяльності, вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складових Renault Megane Scenic, д.н.3. НОМЕР_1 , без ПДВ, складає 33 454,95 грн /а.с.125-130/.
14.11.2025 ТДВ «СК «Гардіан» здійснило страхове відшкодування в розмірі 33 454,95 грн. /а.с.87/.
Вирішуючи вимогу щодо стягнення страхового відшкодування суд керувався наступними нормами закону.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.
Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Разом із тим, відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Також відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування.
Як вбачається з наявних матеріалів справи, Позивач як особа, яка має право на отримання страхового відшкодування за завдану йому шкоду, дійсно звертався до страховика за полісом ОСЦПВВНТЗ (відповідач) з метою отримання належного страхового відшкодування, тим самим вчиняв ряд активних дій, які б свідчили про його волевиявлення щодо здійснення його права на отримання такого відшкодування, сприяв у визначенні характеру та розміру збитків, обставин настання страхового випадку тощо.
Так, зі змісту ч. 3 ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» випливає обов`язок страховика надавати консультаційну допомогу потерпілим особам і ознайомлювати їх із відповідними нормативно-правовими актами, порядком обчислення страхового відшкодування (регламентної виплати) та документами, на підставі яких оцінено розмір заподіяної шкоди.
В ходи розгляду цивільної справи судом встановлено, що позивач здійснював розумні заходи для отримання відшкодування за рахунок страховика, проте попри наведене, незважаючи на добросовісність поведінки позивача, відповідачем всупереч положенням Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» необґрунтовано й безпідставно так і не було здійснено виплату страхового відшкодування позивачеві в повному обсязі.
Отже, позивач має право на відшкодування шкоди в межах страхової суми за рахунок страховика (страхової компанії) цивільно-правової відповідальності винної у спричиненні шкоди особи.
З приводу розрахунку розміру заявлених позовних вимог суд звертає увагу на таке.
Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Відповідно до ч. 2 ст. 1192 Цивільного кодексу України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Поряд з цим, відповідно до ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це, зокрема, шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.
Відповідно до ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.
Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 6 від 27.03.92р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо).
Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.92 р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» при визначенні розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, судам слід враховувати, що потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди.
Вказане підтверджується також і актуальною правозастосовчою практикою Верховного Суду. Висновки про те, що у разі фізичного знищення транспортного засобу на користь потерпілого страховиком у межах страхової суми відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, сформовані, зокрема, у Постановах ВС по справах: № 759/5414/17 від 09.12.2020 року; № 299/3583/15-ц від 04.11.2020 року; № 362/3680/17 від 05.08.2020 року; № 525/1592/18 від 14.07.2020 року; № 753/11069/16 від 17.02.2021 року; № 910/17947/15 від 03.02.2021 року.
Також відповідно до ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.
Відповідно до Експертного висновку ринкова вартість автомобіля RENAULT MEGANE SCENIC 1.61 (JA) 5MT (р.н.3. НОМЕР_1 ), на момент пошкодження у ДТП 08.09.2025, становить 74 760 грн.; вартість відновлювального ремонту автомобіля RENAULT MEGANE SCENIC 1.61 (JA) 5MT (р.н.з. НОМЕР_1 ) станом на момент огляду становить: 96 596, 79 грн.; вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля RENAULT MEGANE SCENIC 1.61 (JA) 5МТ (р.н.з. НОМЕР_1 ), становить 74 760 грн.; вартість утилізації автомобіля RENAULT MEGANE SCENIC 1.61 (JA) 5МТ (р.н.з. НОМЕР_6 ) становить 10 642, 45 грн. З даного висновку слідує те, що ринкова вартість автомобіля RENAULT MEGANE SCENIC до ДТП перевищує вартість відновлювального ремонту такого авто після ДТП останній вважається фізично знищеним.
Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст.43 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
Інші доводи сторін, які наведені у позові, не впливають на висновку суду та не потребують детального обґрунтування, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини.
Зокрема, Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).
Оскільки вартість витрат на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищує вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди, то такий транспортний засіб є фізично знищеним, відтак потерпілій особі (власникові автомобіля) має бути сукупно відшкодована вартість матеріального збитку.
Щодо відповідальності відповідача за несвоєчасне виконання виплати страхового відшкодування суд виходив із настпних мотивів та норм закону.
Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України).
Отже, у ст. 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.
Такий правовий висновок наведено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 16 травня 2018 року у справі № 14-16цс18.
Розрахунок пені, трьох відсотків річних та інфляційних втрат здійснювався за період з 10.12.2024 по 13.11.2025 від загальної суми збитку – 64 117,55. отже сума пені за вказаний період становить - 17 991, 17 грн. та ща період 14.11.2025 по 08.12.2025 від невиплаченої суми страхового відшкодування у розмірі 30 662, 60 грн. сума пені за цей період складає 651, 05 грн.. Сукупно розмір пені за вказані періоди - 18 642, 22 грн.
У зв`язку з цим виникла необхідність у зверненні до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області та стягненні з Відповідача пені, трьох відсотків річних та інфляційних втрат за вказаний період.
Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до п. 36.5 ст. 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.
При цьому, у постанові від 08 грудня 2020 року, справа № 903/664/19 Верховний Суд висловився, що за змістом статей 509, 524, 533-535 ЦК зобов`язання, виражене у грошових одиницях, що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку - є грошовим зобов`язанням. Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.
Саме до таких грошових зобов`язань належить укладений договір про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оскільки він установлює ціну договору - страхову суму.
Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 07 червня 2017 року у справі № 6-282цс17 та Великої Палати Верховного Суду від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц (провадження № 14-68цс18).
У постанові від 16 травня 2018 року, справа № 686/21962/15-ц Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.
Крім цього, у постанові від 20 червня 2018 року, справа № 308/3162/15-ц Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що до правовідносин щодо невиплати страхового відшкодування потерпілій особі застосовуються вимоги частини другої статті 625 ЦК України.
Відповідальність страховика, передбачена п. 36.5 ст. 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та ч.2 ст. 625 ЦК України, настає виключно у випадку, якщо невиконання грошового зобов`язання відбулося з його вини як боржника у даних правовідносинах.
Відтак сума пені, 3 % річних, інфляційні втрат, яка підлягає стягненню з відповідача на підставі п.36.5 ст. 36 Закону та ст. 625 ЦК України становить: пеня - 18 642, 22 грн., 3% річних - 1849, 18 грн. та інфляційні втрати - 5 653, 39 грн..
Розподіляючи судові витрати, суд виходить із положень ст.ст.133, 141 ЦПК України, за якими судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема, витрати на професійну правничу допомогу та витрат на судову транспортну-товарознавчу експертизу. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Таким чином на відповідача слід покласти сплачені позивачем документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн та 11 400 грн втрат за проведення транспортно - товарознавчої експертизи.
Також позивачем у позові заявлено про відшкодування за рахунок відповідача 40 000 грн витрат на професійну правничу допомогу, у підтвердження чого надано договір про надання правничої допомоги від 23 жовтня 2025 року, також доданий детальний опис робіт, з якого вбачається, що, замовником було надано правову допомогу в розгляді справи №446/2930/25, яка включає: консультацію про захист прав інтересів – 1 год., складення позовної заяви – 6,5 год., складення відповіді на відзив – 4,5 год., додаткових пояснень н заперечення – 3 год., заперечень на клопотання про зменшення правової допомоги – 1,5 год., підготовка до судового розгляду – 1 год., участь в судових засіданнях – 2 год., що разом становить 19,5 год. витраченого часу.
Відповідно умов договору від 23.10.2025 ставка вартості 1 години роботи адвоката становить – 2 000 грн.. Таким чином вартість виконаної роботи адвокатом складає – 39 000 грн..
У силу положень ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.4ст.137 ЦПК України).
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5ст.137 ЦПК України). Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.6ст.137 ЦПК України).
12.02.2026 представником відповідача подане клопотання про зменшення розміру витрат на професійну допомогу. Дане клопотання представник обґрунтовує тим, година роботи адвоката становить 2 000 грн., що суттєво вище ринкової аналогічних послуг Консультація про захист прав та інтересів Позивача, має суто організаційний характер, вона не відноситься до правової допомоги, а тому не підлягає відшкодуванню, як частина судових витрат. Час витрачений на послугу складання позовної заяви вочевидь не відповідає дійсності, оскільки обсяг нормативно правового матеріалу, судової практики та доказів, які підлягали аналізу є незначним, а характер даного спору не потребував формування нестандартної правової позиції. Відповідно, час витрачений на дану послугу не може перевищувати 2 год., що в сумі дорівнює 2 000 грн. всі інші послуги є передчасними, а їх вартість необґрунтовано завищеною з метою штучного збільшення загальної вартості правової допомоги, оскільки на момент укладення Договору неможливо визначити чи буде складатись відповідь на відзив та інші процесуальні Документи по справі, а також фактичну кількість судових засідань, у яких братиме участь представник, а заявлений розмір витрат на оплату правничої допомоги адвоката 40 000 грн., що 70,42 % від ціни позову у даній справі — 56 807,39 грн. Враховуючи незначну складність співмірності справи, такий розмір витрат на оплату правничої допомоги адвоката не відповідає та критерію розумності, що має бути враховано під час розподілу судових публічного витрат між сторонам.
Відповідно до правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року по справі № 922/445/19, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно зі ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансового стану обох сторін(постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, додаткова постанова від 16 березня 2023 року по справі № 927/153/22).
З огляду на конкретні обставини справи: справа цивільної юрисдикції за правилами спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін, складність юридичної кваліфікації правовідносин у справі про стягнення страхового відшкодування, де адвокатом позивача подавались заяви по суті спору та він брав участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції, обсяг юридичної/технічної роботи, заявлений розмір витрат в сумі 40 000 грн. є явно завищеним, та не відповідає правомірним очікування стороною, яка виграла справу, відтак суд доходить висновку, що з відповідача в користь позивача слід стягнути 25 000 витрат на професійну правову допомогу.
Керуючись ст.ст.259, 268 ЦПК України, суд
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» про відшкодування шкоди – задоволити.
Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 30662,60 грн., пеню – 18642,22 грн., 3% річних – 1849,18 грн. та інфляційні втрати – 5653,39 грн., а разом 56807,39 грн.
Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» на користь ОСОБА_1 витрати понесені на судову транспортно-товарознавчу експертизу у розмірі 11 400,00 грн.
Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 25 000 грн.
Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» на користь ОСОБА_1 витрати на сплату судового збору у сумі 1211,20 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Львівського апеляційного суду.
Відомості про сторони:
Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_7 ; місце проживання: АДРЕСА_1 )
Відповідач: Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» (ЄДРПОУ 35417298; місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 96)
Повний текст рішення виготовлено 29.04.2026.

Суддя          У.І. Костюк