Справа № 748/1025/26 	Головуючий у 1 інстанції Кухта В. О. 	
Провадження № 33/4823/498/26 	  	
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП  	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2026 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд в складі:

Головуючого - судді Салая Г.А.,
особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 ,
захисника – Коноплі Я.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Чернігові апеляційну скаргу захисника Коноплі Я.Ю. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 22 квітня 2026 року, 

У С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючий по АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. 

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави 605 грн 60 коп судового збору.

Місцевим судом установлено, що 31 березня 2026 року о 06 год 41 хв ОСОБА_1 у в с. Новоселівка Чернігівського району та області, по вул. Шевченка,20, керував транспортним засобом “Opel Movano”, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, неприродна блідість обличчя), від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись із рішенням суду, захисник подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову місцевого суду та закрити провадження у справі стосовно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. Вважає постанову суду необґрунтованою, а викладені в ній обставини та підстави порушення ПДР є такими, що не відповідають фактичним обставинам. Вказує, що судом не надано належної правової оцінки доказам по справі, а також клопотанням захисту. Також безпідставно не враховано наявність обставин, що пом`якшують відповідальність. На думку захисту, суд призначив надмірну відповідальність, що є втручанням у право власності особи. Вказує, що судом не перевірено законність зупинки транспортного засобу. Зазначає, що ОСОБА_1 не було належним чином роз`яснено права на правничу допомогу. Наголошує, що за відсутності законної зупинки всі подальші дії працівників поліції є незаконними, а отримані внаслідок таких дій докази є недопустимими. Вказує, що згідно відеозапису будь-яких ознак наркотичного сп`яніння у підзахисного не вбачається. Наголошує, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду, а висловлював готовність його пройти, та після події він пройшов медичний огляд у закладі охорони здоров`я, який підтвердив відсутність вмісту наркотичних речовин у його організмі. Відеозапис по справі вважає неналежним та недопустимим доказом по справі.

У засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 та його захисник підтримали вимоги апеляційної скарги та просили їх задовольнити з викладених в ній підстав.

Дослідивши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд доходить висновку, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення. 
У відповідності до ст. 283 КУпАП постанова про адміністративне правопорушення повинна містити, окрім усього, опис обставин, встановлених під час розгляду справи.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пункт 1.3 ПДР зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Процедура направлення поліцейськими водія для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння визначена “Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції”, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103. На виконання вказаної постанови Кабінету Міністрів України з метою створення нормативно-правового підґрунтя діяльності патрульної поліції та закладів охорони здоров`я наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року була затверджена “Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції”.
Згідно п. 6 розділу І Інструкції… огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я. 
Згідно п. 9 Розділу ІІ Інструкції…№ 1452/735 з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
Відповідно до тексту вказаної Інструкції, саме поліцейському надано право визначати підозру про те, чи перебуває водій у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння. Згідно п. 12 розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані наркотичного сп`яніння, поліцейський направляє його до найближчого закладу охорони здоров`я. Встановлення наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу цією Інструкцією не передбачене. 

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 628264 від 31.01.2026 ОСОБА_1 по суті порушення додав, що не визнає своє правопорушення та від проходження медичного огляду на стан наркотичного та алкогольного сп`яніння не відмовляється. (а.с. 5).
Згідно направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у ОСОБА_1 виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме, звужені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці, огляд у медичному закладі не проводився. (а.с. 7).
Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції було досліджено відеозапис з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції.
Так, з відеозапису убачається, як було зупинено автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , роз`яснено причину зупинки, а саме порушення п. 11.5 ПДР – порушення виїзду на крайню ліву смугу при наявності двох і більше смуг для руху в одному напрямку. Поліцейськими повідомлено про ведення відеофіксації Під час спілкування поліцейський вбачає у водія ознаки наркотичного сп`яніння, а саме, поведінка, що не відповідає обстановці, звужені зіниці очей, які не реагують на світло, блідість обличчя, та пропонує водію пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі у лікаря-нарколога, на що водій спочатку відповів “ні, мені на роботу треба” (06:47:33 год). Проте в подальшому, на неодноразові пропозиції пройти огляд у лікаря, водій наголошував, що не відмовляється, та телефонує на лінію “102” для виклику слідчо-оперативної групи, наголошуючи, що наркотичні засоби ніколи не вживав і не вживає, а також на безпідставній його зупинці. Поліцейський повідомляє про обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, розцінює таке затягування часу як відмову від проходження огляду, та роз`яснює наслідки відмови, повідомляє про складання протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП п. 2.5 ПДР, роз`яснює права і обов`язки водію. Видно як поліцейські оформляють адміністративний матеріал стосовно ОСОБА_1 , ознайомлюють його зі змістом протоколу, водія відсторонено від керування.

В свою чергу, підстави, умови та порядок проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння визначено ст. 266 КУпАП, п. 2.5 ПДР та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 (в подальшому "Інструкція").
Відповідно до змісту Розділу ІІІ Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинити стан сп`яніння. Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.
На переконання апеляційного суду, висновки суду першої інстанції, відповідно до яких вказані дії ОСОБА_1 було розцінено як його ухилення від проходження огляду з метою виявлення стану сп`яніння, не ґрунтуються на вимогах закону.
Доводи апеляційної скарги про ненадання судом належної оцінки обставинам справи знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду, враховуючи наступне.
Судом не взято до уваги послідовну поведінку ОСОБА_1 з моменту зупинки його працівниками поліції та під час спілкування, де він спочатку не надав згоди на проходження огляду у зв`язку з необхідністю їхати на роботу, та в подальшому ствердно на неодноразові пропозиції поліцейського пройти огляд не відмовлявся, наголошуючи, що наркотичні засоби не вживає і ніколи не вживав. 
Також судом не взято до уваги долучену до матеріалів справи виписку із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №195, де в подальшому ОСОБА_1 за самозверненням звернувся до КНП Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня, де виконав всі необхідні вимоги щодо визначення клінічних ознак сп`яніння, не відмовлявся виконувати всі необхідні процедури, та за результатом токсикологічного дослідження №549 наркотичних, психотропних та інших речовин не виявлено, ознак сп`яніння не виявлено.(а.с. 22-23).
Відхилення судом такого доказу через те, що тривалий час ОСОБА_1 не виходив з автомобіля та не вживав дій, що свідчили про його згоду на огляд слушне, однак у контексті встановлених апеляційним судом обставин, такі докази узгоджуються з показаннями ОСОБА_1 про його самозвернення до лікувального закладу та встановлення відсутності ознак наркотичного сп`яніння, що може бути доказом у відповідності до ст. 251 КУпАП, оскільки викладені в них обставини мають значення для правильного вирішення справи.
Таким чином, слід зробити висновок, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження порушення п. 2.5 ПДР ОСОБА_1 а при складанні протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції не в повній мірі дотримано вимоги ст. 266 КУпАП.
У відповідності до ст. 7 КУпАП, ст. 62 Конституції України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути притягнута до відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції доходить переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Отже, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню із закриттям провадження по справі.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,  

П О С Т А Н О В И В :

Задовольнити апеляційну скаргу захисника Коноплі Я.Ю. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .
Постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 22 квітня 2026 року стосовно ОСОБА_1 - скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя	Г. А. Салай