Справа № 361/13063/25 
Провадження № 2/355/477/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 квітня 2026 року Баришівський районний суд Київської області
у складі: головуючого-судді Чехова С.І.
за участю секретаря Бруханського І.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Баришівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Баришівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про визнання батьківства та внесення запису про батьківство до актового запису про народження дитини,
ВИРІШИВ:
До суду звернулася позивач ОСОБА_1 з позовною заявою у якій просить визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України Батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Зобов`язати Баришівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Броварського району Київськоїобласті Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції Україгни, внестивідомості до актового запису про народження ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 зазначивши батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України.
Свої позовні вимоги позивач ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що вона зі своїм співмешканцем ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 спільно проживали однією сім`єю в будинку його матері в м. Васильків. У зареєстрованому шлюбі не перебували, але проживали та вели спільне господарство, пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки.
У 2014 році її співмешканець (чоловік) ОСОБА_3 скоїв злочин і був засуджений до п`яти рокі позбавлення волі, і тому вона змушена була переїхати зі своєю малолітньою дочкою до своєї матері в село Поділля, Броварського району, Київської області.
Після народження дитини запис про батька дитини у книзі реєстрації народжень проведено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові батька дитини записано з її слів матері.
Після звільнення ОСОБА_3 з місць позбавлення волі у 2019 році вони з того часу разом не проживали, а лише підтримували стосунки, фінансово чоловік її не підтримував.
Оскільки чоловік відмовлявся добровільно, в позасудовому порядку, подавати заяву про реєстрацію його як батька до органу державної реєстрації актів цивільного стану, через що вона змушена із за таких обставин звертатися до суду про визнання батьківства.
Визнання батьківства після зникнення безвісти є необхідним для реалізації прав дитини, зокрема на отримання пенсії у разі втрати годувальника, спадкування майна, одноразової грошової допомоги (наприклад, при загибелі військовослужбовця) та інших соціальних гарантій. Це також дозволяє офіційно зберегти зв`язок дитини з батьком у документах. 
Незадовго до повномасштабного вторгнення рф на територію України ОСОБА_3 знову неодноразово був засуджений за злочини, що не виключають мобілізацію, та був призваний на військову службу (довідка№ 4547від 02.12. 2024).
В серпні 2025 року мати ОСОБА_2 повідомила про отримання сповіщення сім`ї за № 1/7124, що солдат ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 медик взводу штурмового спеціального батальйону військової частини НОМЕР_1 , зник безвісти 03.08.2025 року під час виконання обов`язків пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України поблизу населеного пункту Муравка Покровського району Донецької області, в наслідок мінометного обстрілу з боку противника. З огляду на вказане позов просить задовольнити.
Позивач ОСОБА_1 до судового засідання не з`явилась, До початку підготовчого розгляду справи просила провести розгляд справи за відсутності позивачки, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.
Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася. До початку підготовчого судового засідання надіслала заяву, за яким позовні вимоги визнала. Просила провести розгляд справи за її відсутності.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог від Баришівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області до судового засідання не з`явився. До початку розгляду справи від представника третьої особи надійшов лист, за яким не заперечували проти задоволення позовних вимог.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За таких обставин, керуючись ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності учасників справи на підставі наявних в матеріалах справи доказів.
Дослідивши матеріали справи у повному обсязі, суд приходить до думки про можливе задоволення заявлених позовних вимог, оскільки:
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та статтею 8 Конституції України гарантовано кожному право звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина.
Відповідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України слід, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України слід, що кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно ст. 13 ЦПК України слід, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
За ст. 76 ЦПК України «Доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються в тому числі і показаннями свідків.»
Відповідно до ст. 89 ЦПК України «Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).»
Докази, які слід вважати належними та допустимими, а саме:
Копію паспорта ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з якого слід, що вона є громадянкою України. (а.с. 8-9)
Копію довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ №1083821 виданого КНП «Обласне бюро МСЕ», за яким вказано, що ОСОБА_1 встановлена ІІ група інвалідності з 01 січня 2023 року (а.с.11)
Копію витягу з реєстру територіальної громади вказано, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 зареєстрована по АДРЕСА_1 (а.с.13)
Копію паспорта відповідачки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , за яким вказано, що вона є громадянкою України (а.с. 45) 
Копію свідоцтва про народження ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_7 виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Васильківського міськрайонного управління юстиції у Київській області від 20 серпня 2013 року, складено актовий запис №344. Батьком вказаний ОСОБА_5 , мати ОСОБА_1 (а.с. 17)
Копію витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України, № 00014453807 від 16 вересня 2014 року вказано відомості про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис №344 від 20 серпня 2013 року внесений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Васильківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, де батьком вказаний ОСОБА_5 , матір ОСОБА_1 (а.с.15)
Висновком про біологічну спорідненість наданий ТОВ « Генекод діагностик» №MGU2598 від 09 вересня 2025 року за яким вкащано наступне. Під час лабораторного аналізу HID25-002761, номер заключення HID-002761/GM1MC1, було відібрано біологічні зразки в Бабусі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .. Результати генетичного аналізу свідчать про те, що донор зразка маркованого « ОСОБА_2 » може бути біологічною бабусею донора зразка маркованого « ОСОБА_4 . Ймовірність споріднення : 99.97954721 %
Комбінований індекс спорідненості (Combined Grandparentage Index CGPІ): 4888.31
Висновки та інтерпретація результатів: встановлення гого, чи можуть вони бути Пологічною бабусею та онукою, Ґрунтуючись на генетичних даних Сумарний індекс спорідненості (CGPI)
Біологічні зразки, марковані « ОСОБА_2 » ( НОМЕР_2 ) і « ОСОБА_4 » (Дитина 1), були піддані генетичному аналізу для встановлення того, чи можуть вони бути біологічною бабусею та онукою . Грунтуючись на генетичних даних, сумарний індекс спорідненості (CGPI)становить 4888,31 і вказує на те, що отриманні дані в4888,31 разів біольш імовірні, якщо обидва учасники дослідження є біологічною бабусею та онукою. 
Індекс CGPS бльший, ніж 1 до 1, генетична спільнота розглядає як свідчення на користь ймовірної спорідненості (у цьому випадку спорідненість бабуся- онука. Згідно з індексом правдоподібності для результатів ДНК-аналізу на встановлення спорідненості, результати цього аналізу свідчать про те, що донори наданих зразків можуть бути біологічною бабусею та онукою. Вважаючи апріорну ймовірність спорідненості бабуся- онука рівною 50, ймовірність такої спорідненості в цтому випадк становить 99,97954721%. ( а.с.19-21) 
Копію сповіщення сім`ї №1/7/25 ввід 06 серпня 2025 року виданого ІНФОРМАЦІЯ_8 , за яким сповістили ОСОБА_2 , що її син солдат ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , бойовий медик взводу штурмового спеціалізованого взводу штурмової спеціалізованої роти штурмового спеціалізованого батальйону військової частини НОМЕР_3 , зник безвісти 03 серпня 2025 року під час виконання обовязків повязаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України поблизу населеного пункту Муравка, Покровського району, Донецької області внаслідок мінометного обстрілу з боку противника ( а.с. 22)
Копію довідки ВЧ НОМЕР_4 від 02 грудня 2024 року №4547, за якою вказано, що військовослужбовець призваний за мобілізацією солдат ОСОБА_3 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_4 з 29 листопада 2024 року. ( а.с. 23)
Обставини, що входять до предмету доказування, можуть встановлюватися такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. При вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі вище перераховані докази в сукупності. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. (постанова ВС від 24 січня 2024 року у справі №367/4662/22)
Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт батьківства» (рішення від 07 травня 2009 року у справі «Калачова проти Російської Федерації»). Таким чином, висновок судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи має важливе значення у процесі дослідження факту батьківства.
Тест ДНК (судово-медична (молекулярно-генетична) експертиза) станом на сьогодні є єдиним методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини (точність позитивного результату ДНК-аналізу (тобто підтвердження батьківства) становить 99,999999 %). Доказова цінність такого тесту переважає будь-який інший доказ на підтвердження або оспорення кровного споріднення та має вирішальне значення у вирішенні спору цієї категорії.
За ст.52Конституції України діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним.
Відповідно до ст.121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому ст. 122 СК України (коли батьки перебувають у шлюбі між собою) та ст. 125 СК України(батьки якої не перебувають у шлюбі між собою) цього Кодексу.
Правилами ст.125 СК України передбачено, що якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини; якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.
Ч. 1 ст.126 СК України визначено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою.
Положеннями ст.135 СК України встановлено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.
Згідно зі ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1ст. 135 цього Кодексу.
Положеннями ст. 7 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої постановою ВР№789-XIIвід 27.02.1991року встановлено, що дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування.
Ст. 8 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці зобов`язуються поважати право дитини на збереження індивідуальності, включаючи громадянство, ім`я та сімейні зв`язки, як передбачається законом, не допускаючи протизаконного втручання.
Рішення щодо встановлення факту батьківства має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства в органах реєстрації актів цивільного стану.
Висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є достатньою підставою для категоричного висновку для визнання батьківства, оскільки ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердження або спростування факту батьківства (висновок Верховного Суду у справі №552/4291/22 від 13.09.2023).
Зібрані у справі докази свідчать про те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 мали близькі стосунки та у них народилася донька ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Факт батьківства ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_7 підтверджується представленим висновком про біологічну спорідненість між ОСОБА_2 (матір загиблого ОСОБА_3 ) та ОСОБА_4 , згідно якого вірогідність того що вказані особи є бубусею та онукою становить 99,97954721, %.
Вирішуючи питання щодо стягнення судового збору слід прийти до наступного.
При подачі позову позивачка ОСОБА_1 звільнена від сплати судового судового збору на підстав п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».
Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Розмір судового збору у даній справі відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» становить 1211,20грн, від сплати якого позивачка звільнена на підставі п. 10 ч. 1ст. 5 Закон України «Про судовий збір», тому його слід стягнути на користь держави з відповідача.
Керуючись ст.ст.4-13, 141, 174-181, 209-250, 258, 259, 263, 264, 265, 354 ЦПК України, суд
ВИРІШИВ:
Задовольнити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Баришівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про визнання батьківства та внесення запису про батьківство до актового запису про народження дитини.
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 громадянина України батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Зобов`язати Баришівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, внести відомості до актового запису №344 за місцем реєстрації у Відділі держаної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Васильківського міськрайонного управління юстиції у Київській області про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зазначивши батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_5 на користь держави судовий збір у сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять гривень) гривень 20 копійок.
Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106
Код отримувача (ЄДРПОУ):37993783
Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) 899998
Номер рахунку : UA908999980313111256000026001
Код класифікації доходів бюджету: 22030106.
На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів до Київського апеляційного суду . Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складено 23 квітня 2026 року.

Суддя Баришівського
районного суду       С. І. Чехов