№ 207/6190/25 
№ 2/207/278/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2026 року м. Кам`янське .

Південний районний суд міста Кам`янського у складі головуючого судді Скиби С.А. , при секретареві Куцевол Л.В. , за участю представника позивачки ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 , представника третьої особи Тарануха Ж.М. , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кам`янське справу № 207/6190/25 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи : Служба у справах дітей Кам`янської міської ради , Орган опіки та піклування Кам`янської міської ради , ОСОБА_6 , про позбавлення батьківських прав , призначення опікуна , стягнення аліментів на утримання дітей ,

В С Т А Н О В И В

У вересні 2025 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовною заявою , у якій просила позбавити батьківських прав ОСОБА_4 у відношенні малолітніх дітей : ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; позбавити батьківських прав ОСОБА_5 у відношенні малолітніх дітей : ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; призначити її опікуном над малолітніми дітьми : ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; стягувати з ОСОБА_4 аліменти на утримання малолітніх дітей : ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до їх повноліття щомісячно у розмірі 50% від усіх видів доходів на її користь ; стягувати з ОСОБА_5 аліменти на утримання малолітніх дітей : ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до їх повноліття щомісячно у розмірі 50% від усіх видів доходів на її користь , оскільки вона є матір`ю ОСОБА_4 . ОСОБА_4 є матір`ю малолітніх дітей : сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком якого є ОСОБА_10 , доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та доньки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьком яких є ОСОБА_5 . ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вихованням дітей не займаються . Відповідачка ОСОБА_4 веде аморальний спосіб життя , не працює , є наркозалежною особою , перебуває на обліку у лікаря нарколога . Діти часто залишалися вдома самі , голодні , без догляду та батьківської турботи . ОСОБА_4 не мешкає разом зі своїми дітьми з 2022 року , ухиляється від виконання батьківських обов`язків , не проявляє до дітей жодного інтересу , участі у їх вихованні не приймає . Відповідач ОСОБА_5 не має бажання піклуватися про дітей , не працює , веде аморальний спосіб життя , ухиляється від виконання батьківських обов`язків . Вона та її чоловік ОСОБА_6 займаються вихованням дітей , піклуються про них , виконують батьківські обов`язки , діти перебувають на їх утриманні та мешкають разом з ними за адресою : АДРЕСА_1 з 2022 року .
У судовому засіданні позивачка ОСОБА_3 позовні вимоги підтримала та пояснила , що відповідачка ОСОБА_4 є її донькою , тому вона є бабусею малолітніх дітей : ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відповідачка ОСОБА_4 є матір`ю ОСОБА_7 , не з`являється до нього , не бачила його вже чотири роки . Батьком дитини є ОСОБА_10 , який помер . Вони не можуть отримати на дитину ОСОБА_7 паспорт , оскільки йому виповнилося 14 років . Батьками молодших дітей : ОСОБА_8 та ОСОБА_9 є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , однак вони дітей не бачать три роки , матеріальну допомогу на дітей не надають , батьківських обов`язків не виконують . Діти ніде не зареєстровані . Не має можливості зареєструвати дітей за своїм місцем мешкання . Займається вихованням дітей разом зі своїм чоловіком ОСОБА_6 . У ОСОБА_5 та ОСОБА_4 є це дитина , але забрати дитину до себе вони не можуть за станом здоров`я . Відповідачка ОСОБА_4 вживає наркотичні засоби , перебуває на обліку у першій міській лікарні , веде аморальний спосіб життя . ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 розповсюджували наркотичні засоби . Відповідач ОСОБА_5 до дітей не з`являється , на зв`язок не виходить . Коли діти хворіли , вона йому телефонувала , однак слухавку він не бере . Діти йому не потрібні . Не знає , чи знаходиться ОСОБА_5 на обліку у лікаря нарколога або психіатра . ОСОБА_5 участі у вихованні дітей не приймає , матеріальну допомогу на дітей не надає . Останній платіж з боку ОСОБА_5 на дітей був у травні 2023 року . Не бачила , щоб ОСОБА_5 вживав наркотичні засоби , у стані наркотичного сп`яніння його не бачила . Їй відомо , що ОСОБА_5 перебував на військовій службі та те , що він є особою з інвалідністю , оскільки у нього немає кисті руки , але він постійно працює . ОСОБА_5 надавав їм грошову допомогу у 2023 році , але жодного разу до дітей не приїжджав .
Представник позивачки ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала повністю і пояснила , що батько малолітніх дітей : ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а саме ОСОБА_5 був у лавах Збройних Сил України , але це не звільняє його від утримання та виховання своїх дітей . Він не цікавиться розвитком дітей , участі у житті дітей не приймає . Вважає , що самоусунення ОСОБА_5 від утримання та виховання дітей є підставою для позбавлення його батьківських прав та стягнення аліментів . Просить позов задовольнити у повному обсязі .
Відповідачка ОСОБА_4 у судове засідання неодноразово не явилася , про день та час розгляду справи повідомлена належним чином , причину неявки суду не повідомила , не надала відзив .
Відповідач ОСОБА_5 заявлений позов не визнав і пояснив , що був військовослужбовцем . Так , дійсно у нього є діти , але не має можливості бути з дітьми постійно , оскільки йде війна . Однак , по можливості приїжджає до дітей . У зв`язку з інвалідністю звільнений з військової служби , але є волонтер , ремонтує військову техніку . Звільнився з лав Збройних сил України півроку потому , у зв`язку з травмою за станом здоров`я . У нього немає частини руки . Проходив військову службу з 2022 року і приблизно до осені 2025 року . Коли приїжджає до дітей та коли його пускають до дітей , то він залишає їм гроші . Останній раз це було на день народження доньки ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_5 . Перебував на військовій службі , а батьки ОСОБА_4 поклали ОСОБА_4 до психіатричної лікарні , тому вони забрали дитину ОСОБА_11 до себе . Щодо другої дитини – ОСОБА_12 , то коли він гуляв коло двору з коляскою , дідусь , який залишився з коляскою , відвіз дитину до себе . Коли ОСОБА_4 пішла забрати дитину , то батьки її прогнали . З того часу батьки ОСОБА_4 дітей їм не віддавали . У той час він перебував на службі . Надає дітям матеріальну допомогу , є переказ грошей , а зазвичай надає гроші готівкою . Раніше , коли частіше приїздив до дітей , то давав гроші у розмірі 20000 гривень та 50000 гривень , та ще якісь суми . За який період надавав гроші , не пам`ятає . Гроші їм надавав особисто . Діти його не бояться, оскільки контактує з ними . Коли приїздить до дітей, то баба і дід дітей його не пускають , тому приїжджає не сам , а зі своїми товаришами по службі . Йому чинять перешкоди у спілкуванні з дітьми , не відкривають двері , тому немає змоги попасти до дітей . 5 квітня 2026 року приходив на день народження доньки ОСОБА_11 , передав їй у подарунок гроші у розмірі 1000 доларів США , які вона взяла особисто в руки . На день народження доньки ОСОБА_12 також подарував їй гроші , у якому розмірі це було , не пам`ятає . Знімав гроші на подарунки для дітей у ті дні у банкоматах , тому мабуть є докази того . Є спільні фотографії , де він разом з дітьми . Діти ніде не зареєстровані , тому що документи на дітей перебувають у ОСОБА_3 . Не часто приїжджав до міста Кам`янського з місця перебування на служби , а тільки коли був вільний час , це було хаотично , не постійно . Мав змогу приїжджати до міста , коли у нього були поранення . Близько п`ятнадцяти раз приїжджав до дітей , а його не впускали до двору . Намагався забрати дітей на виховання , і на теперішній час бажає забрати дітей . Для того , щоб забрати дітей на виховання , йому необхідно знайти няню , щоб вона була з дітьми 24/7 , щоб у неї була педагогічна освіта , оскільки у іншому випадку йому дітей не дадуть , бо за своїм станом здоров`я фізично не має змоги сам виховувати дітей . Офіційним доходом у нього є пенсія , а також після поранення йому держава виплатила одноразову матеріальну допомогу у розмірі 2000000 гривень . Іншого офіційного доходу немає . Є пенсіонер , є інвалідом війни . Придбав житло у м. Дніпро , але офіційно право власності ще не оформлено , оскільки власник житла за кордоном . Батьки ОСОБА_4 йому чинили перешкоди у спілкуванні з дітьми , але до Органу опіки та піклування не звертався . Керує автомобілем , але його інвалідність не заважає йому це робити , оскільки має автомобіль з автоматичною коробкою передач . 
Представник відповідача ОСОБА_2 позовні вимоги не визнала і пояснила , що ОСОБА_5 є батьком двох малолітніх дітей : ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . З 2022 року ОСОБА_5 перебував у лавах Збройних Силах України , тому зазначити , що він свідомо нехтував та ухилявся від батьківських обов`язків у цей час неможливо , оскільки встановлений факт , що ОСОБА_5 був військовослужбовцем , і дуже рідко його відпускали додому , він весь час перебував у зонах бойових дій . ОСОБА_5 отримав інвалідність внаслідок втрати кінцівки , перебуваючи у зоні бойових дій . Те , що у період з 2022 року по 2024 рік ОСОБА_5 свідомо нехтував своїми батьківськими обов`язками нічим не підтверджено . Також , щодо ведення ОСОБА_5 аморального способу життя , то цей факт нічим не підтверджено , оскільки позивачка ОСОБА_3 підтвердила той факт , що вона не бачила ОСОБА_5 у стані наркотичного сп`яніння . ОСОБА_5 допомагає своїм дітям в межах своєї можливості . Він допомагав як фінансово так і декілька разів приїжджав бачитися з дітьми . Діти маленькі , тому вони не впізнають свого батька . ОСОБА_5 не може самостійно приймати участі у вихованні дітей , оскільки у зв`язку з відсутністю кінцівки йому важко обслуговуватися самостійно , він не має протезу , тому не зможе сам обслуговувати двох маленьких дітей . Просить у задоволенні позовних вимог в частині , які стосуються безпосередньо ОСОБА_5 , відмовити . Також , у ОСОБА_5 є бажання забрати дітей на виховання , але у нього немає такої фізичної можливості за станом здоров`я , з-за відсутності однієї кінцівки не може виховувати двох маленьких дітей самостійно . 
Представник третьої особи – Органу опіки та піклування Кам`янської міської ради Служби Тарануха Ж.М. пояснила , що на засіданні комісії розглядалося питання стосовно доцільності позбавлення батьківських прав відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 стосовно малолітніх дітей : ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 . На даний час до суду подана позовна заява про позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 , ОСОБА_5 стосовно четвертої дитини ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка на теперішній час перебуває у прийомній сім`ї . Є висновок Органу опіки та піклування виконавчого комітету Кам`янської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 , ОСОБА_5 відносно малолітньої дитини ОСОБА_13 . Відповідачі взагалі не здійснювали догляд за цією дитиною . До них неодноразово зверталася бабуся цих дітей , а саме позивачка ОСОБА_3 з питанням невиконання відповідачами своїх батьківських обов`язків стосовно дітей . Вона казала , що їй ніхто матеріально не допомагає утримувати дітей , дітьми ніхто не цікавиться окрім неї . Жодного разу мати та батько дітей до служби не являються . Як батьки , вони про дітей не дбають , батьківські обов`язки не виконують . ОСОБА_5 власноруч написав заяву про те , що він не має змоги виконувати батьківські обов`язки стосовно четвертої малолітньої дитини . На теперішній час батьки самоусунулися від виконання батьківських обов`язків відносно всіх своїх дітей . Згідно документів ОСОБА_5 є особою з інвалідністю , у нього відсутня ліва кінцівка , він офіційно не працює , у нього немає свого власного житла . Мати дітей за станом здоров`я не стабільна . ОСОБА_5 до теперішнього часу не написав заяву про повернення йому малолітньої дитини , яку він доручив іншій родині . Інша родина здійснює догляд за маленькою дитиною . Це свідчить про те , що відносно інших трьох дітей ОСОБА_5 також ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків . Є заява , яку у липні 2025 року написав ОСОБА_5 про те , що він немає змоги повноцінно виконувати свої батьківські обов`язки стосовно сина ОСОБА_13 , 2025 року народження . На теперішній час у них відсутні докази про те , що ОСОБА_5 було притягнуто до кримінальної чи адміністративної відповідальності . Оскільки діти тривалий час проживали з бабусею та дідусем , то у них було все добре, негативних наслідків немає . Коли маленька дитина мешкала разом з матір`ю , то були негативні наслідки для дитини . Від бабусі та дідуся не було подано заяв про тимчасове влаштування у їх сім`ю дітей . 
Третя особа – ОСОБА_6 позовні вимоги підтримав і пояснив , що відповідач ОСОБА_5 останнім часом до дітей не приходить , раніше у 2022 – 2023 році приходив . З 2023 року до дітей не навідувався , з дітьми не бачиться . Навіть коли він приїжджав до дітей , це було дуже пізно , коли діти вже спали . У 2023 році ОСОБА_5 привозив дітям іграшки , після 2023 року дітьми він не цікавився , допомоги не надавав .
Представник третьої особи - Служби у справах дітей Кам`янської міської ради у судове засідання не явився , письмово просив розглядати справу без його участі .
Суд , вислухавши позивачку та її представника , відповідача та його представника , третю особу та представника третьої особи , вивчивши матеріали справи , вважає , що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав .
У судовому засіданні встановлено , що відповідачка ОСОБА_4 є матір`ю неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с. 13 ) , батьком якого є ОСОБА_10 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 ( а.с. 16 ) , малолітніх ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с. 14 ) , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( а.с. 15 ) , батьком яких є відповідач ОСОБА_5 . Позивачка ОСОБА_3 є матір`ю відповідачки ОСОБА_4 . Діти мешкають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні .
Згідно ч. 1 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини , її фізичний , духовний та моральний розвиток .
За приписами ч. 1 - 4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін . Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків , передбачених законом . Кожна сторона повинна довести обставини , які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень , крім випадків , встановлених цим Кодексом . Кожна сторона несе ризик настання наслідків , пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій .
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати , батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав , якщо вона , він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини .
Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків , опікун , піклувальник , особа , в сім`ї якої проживає дитина , заклад охорони здоров`я , навчальний або інший дитячий заклад , в якому вона перебуває , орган опіки та піклування , прокурор , а також сама дитина , яка досягла чотирнадцяти років .
Пленум Верховного Суду України в своїй постанові № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» в п. 16 роз`яснив , що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце , коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини , її навчання , підготовку до самостійного життя , зокрема : не забезпечують необхідного харчування , медичного догляду , лікування дитини , що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі , необхідному для її нормального самоусвідомлення ; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей ; не створюють умов отримання нею освіти . Зазначені фактори , як кожен окремо , так і в сукупності , можна розцінюватись , як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків , свідомого нехтування ними своїми обов`язками .
Верховний Суд у постанові від 13 березня 2019 року у справі № 631/2406/15-ц зазначив , що тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок , що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків , свідомого нехтування ними своїми обов`язками .
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце , коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини , її навчання , підготовку до самостійного життя , зокрема : не забезпечують необхідного харчування , медичного догляду , лікування дитини , що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання ; не спілкуються з дитиною в обсязі , необхідному для її нормального самоусвідомлення ; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей ; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі ; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу ; не створюють умов для отримання нею освіти .
Зазначені фактори , як кожен окремо , так і в сукупності , можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків , свідомого нехтування ними своїми обов`язками .
Позбавлення батьківських прав є виключною мірою , яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері) , так і для дитини (стаття 166 СК України) .
Зважаючи на те , що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом , суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру , особи батька і матері , а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав , попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків .
Таким чином , позбавлення батьківських прав допускається лише тоді , коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо , і лише при наявності вини у діях батьків .
Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 7 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому , що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці . Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57 , 58) .
Згідно висновку Органу опіки та піклування виконавчого комітету Кам`янської міської ради № 8вих-20/805 від 12 листопада 2025 року ( а.с. 72 – 73 ) вважають , позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 , ОСОБА_5 відносно малолітніх ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , доцільним .
Згідно подання Органу опіки та піклування виконавчого комітету Кам`янської міської ради № 8вих-20/845 від 28 листопада 2025 року ( а.с 78 – 80 ) вважають за доцільне призначити опікуном над малолітніми дітьми ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Свідок ОСОБА_14 пояснила , що знає родину ОСОБА_15 дуже давно , знає про їх доньку ОСОБА_4 та їх онуків . Сім`я у них добра . Вони на теперішній час виконують обов`язки батьків стосовно дітей неофіційно . Обидва є пенсіонери , їм тяжко , але вони займаються навчанням дітей , утримують їх . На теперішній час ні мати, ані батько цих дітей участі у їх вихованні та утриманні ніякої не приймають . Ні на свята , ні на дні народження дітей , батьки до них не приїздять та зі святами їх не вітають . Бабуся та дідусь займаються вихованням та утриманням дітей , дбають про них . Батьки дітей ніякої участь у вихованні дітей взагалі не приймають , не дбають про них . Вона спілкується з дітьми , тому знає все про них . Мати дітей - ОСОБА_4 вживає наркотичні засоби . Батьком дітей є ОСОБА_5 , однак не розуміє , як він проходить військову службу , коли його автомобіль завжди стоїть біля будинку , він майже постійно був вдома . Додому приїздить на автомобілі за кермом , також з ним приїздять й інші чоловіки . Потім вибігає з дому ОСОБА_4 і починає кричати і вживати нецензурну лайку , тому неодноразово викликали поліцію з цього приводу . Коли діти мешкали з батьками , то вони були неохайні та брудні . Не бачила , щоб ОСОБА_5 колись був з дитиною , або щось робив з дітьми . ОСОБА_5 не постійно мешкає разом з ОСОБА_4 . Не може сказати , що ОСОБА_4 психічно хвора людина , але у них у сім`ї негаразди . Не чула , щоб ОСОБА_5 вживав на дітей нецензурну лайку . Останній час ОСОБА_5 з ОСОБА_4 не мешкають разом . Діти ніде не зареєстровані . Їх старший син - ОСОБА_16 , він як сирота . Його не можуть бабуся з дідусем зареєструвати , оскільки не мають такого права , а мати участі не приймає у цьому . Їх донька - ОСОБА_8 відвідує садочок , але вони не можуть її поставити на безкоштовне харчування , як багатодітна родина , оскільки діти ніде не зареєстровані . Утриманням дітей займаються бабуся і дідусь . Також , не бачила ОСОБА_5 у стані алкогольного або наркотичного сп`яніння . Діти мешкають з бабусею та дідусем давно , жодного разу не бачила батьків з дітьми . Коли діти хворіли , догляд за ними здійснювали бабуся та дідусь , в лікарні з дитиною була бабуся .
Згідно ст. 171 СК України дитина має право на те , щоб бути вислуханою батьками , іншими членами сім`ї , посадовими особами з питань , що стосуються її особисто , а також питань сім`ї . Дитина , яка може висловити свою думку , має бути вислухана при вирішенні між батьками , іншими особами спору щодо її виховання , місця проживання , у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав , поновлення батьківських прав , а також спору щодо управління її майном . Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини , якщо цього вимагають її інтереси .
Неповнолітній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пояснив , що останній раз спілкувався зі своєю матір`ю ОСОБА_4 на початку війни у 2022 році . З ОСОБА_5 , який є батьком його сестер ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , останнього разу сестри спілкувалися з ним у минулому році . Ніякої допомоги на утримання сестер не було , ні від мами , ані від ОСОБА_5 . Ніякої заборони у спілкуванні з дітьми з боку бабусі та дідуся не було , то вони самі не спілкуються з його сестрами . Не бажає спілкуватися з матір`ю і його сестри не бажають спілкуватися зі своїми батьками . Йому відомо про спосіб життя мами та ОСОБА_5 , що вони вживають алкоголь , палять , вживають наркотики . Це знає зі слів бабусі та дідуся, особисто свідком цього не був . Бабуся та дідусь не забороняють йому спілкуватися з мамою , а сестрам не забороняють спілкуватися з мамою та їх батьком . Мешкає разом з бабусею та дідусем з 1 класу , оскільки мама не бажала вчити з ним уроки , зібрала його речі та відвезла до бабусі , з того часу мешкає у бабусі . На початку війни поїхав до Польщі , мешкав там разом з тіткою , у 2023 році приїхав його батько та забрав його до України . На той час вже була сестра ОСОБА_11 . Мати відвезла його сестру ОСОБА_11 до бабусі та залишила там коли сестрі було 4 місяці . ОСОБА_5 з 2022 року по 2023 року взагалі не приходив до них . Ніяких коштів , подарунків не було . Останній раз бачив матір здалеку у 2025 році , вона почала кричати на нього образливі слова і тому втік . Бабуся писала ОСОБА_5 , щоб він вирішував питання щодо реєстрації його сестер . 
Згідно посвідчення серії НОМЕР_1 виданого УСВП Кам`янської РДА Дніпропетровської області 19 березня 2025 року вбачається , що ОСОБА_5 є особою з інвалідністю 2 групи і має право на пільги , встановлені законодавством України для ветеранів війни та осіб з інвалідністю внаслідок війни (а.с. 56 ) . ОСОБА_5 нагороджено орденом «За мужність» ІІІ ступеня Указом Президента України від 8 березня 2023 року № 141 ( а.с. 56 ) . Згідно довідки Форми ОК-7 Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійного фонду України ( а.с. 60 ) вбачається , що за звітні періоди 2022-2025 роки , стосовно кількості днів проходження військової служби в місяці , ОСОБА_5 з липня 2022 року по листопад 2024 року проходив службу у військовій частині НОМЕР_2 . Згідно копії витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_3 від 27 листопада 2024 року вбачається , що головний сержант ОСОБА_5 , водій кулеметного відділення взводу вогневої підтримки роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_3 , звільнений наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від 24 листопада 2024 року № 190-РС у запас за підпунктом «б» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (за станом здоров`я – на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби або про тимчасову непридатність до військової служби з переглядом через 6-12 місяців) , вважати таким , що 27 листопада 2024 року справи та посаду здав .
Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень , крім випадків , встановлених цим Кодексом .
Згідно відповіді № 1-06/1527 виданої КНП КМР «Міська лікарня № 9» від 19 червня 2025 року вбачається , що ОСОБА_4 перебуває на обліку у лікаря-нарколога з 1 лютого 2023 року , діагноз : психічні та поведінкові розлади в результаті вживання психоактивних речовин , синдром залежності – F19.2 відповідно до міжнародної класифікації хвороб-10 «Психічні розлади та розлади поведінки» (клас.V) 1999 року ( а.с. 114 ) . 
Статтею 51 Конституції України , частинами другою , третьою статті 5 СК України передбачено , що сім`я , дитинство , материнство і батьківство охороняються державою . Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини . При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини .
Захист інтересів дитини знаходиться в одній площині поряд із такими фундаментальними правовими цінностями , як життя , здоров`я , свобода , безпека , справедливість .
Згідно ст. 18 Конвенції про права дитини батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини . Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування .
Будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини .
У статті 27 Конвенції про права дитини визначено , що кожна дитина має право на рівень життя , необхідний для її фізичного , розумового та духовного розвитку . Сюди входить належне харчування , житло , одяг . Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини . Держава має вживати необхідних заходів щодо надання допомоги батькам у здійсненні цього права .
Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено , що кожна дитина має право на рівень життя , достатній для її фізичного , інтелектуального , морального , культурного , духовного і соціального розвитку .
Суд вважає , що наданими доказами підтверджено , що відповідачка ОСОБА_4 ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей , не цікавиться їх життям , не піклується про стан їх здоров`я , не проявляє батьківської турботи . При цьому суд також враховує , що  ОСОБА_4 перебуває на обліку у лікаря-нарколога з 1 лютого 2023 року , діагноз : психічні та поведінкові розлади в результаті вживання психоактивних речовин , синдром залежності – F19.2 відповідно до міжнародної класифікації хвороб-10 «Психічні розлади та розлади поведінки» (клас.V) 1999 року ; її образ життя та поведінку щодо дітей , що свідчить про свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов`язками . У цій частині суд погоджується з висновком Органу опіки та піклування виконавчого комітету Кам`янської міської ради № 8вих-20/805 від 12 листопада 2025 року про доцільність позбавлення її батьківських прав відносно неповнолітнього  ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , малолітніх  ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , і вважає що в цій частині позов підлягає задоволенню . Щодо доцільності позбавлення відповідача ОСОБА_5 батьківських прав стосовно малолітніх дітей  ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3  , суд вважає висновок Органу опіки та піклування виконавчого комітету Кам`янської міської ради № 8вих-20/805 від 12 листопада 2025 року необґрунтованим та таким , що суперечить наданим доказам .  ОСОБА_5 є особою з інвалідністю 2 групи і має право на пільги , встановлені законодавством України для ветеранів війни та осіб з інвалідністю внаслідок війни . ОСОБА_5 нагороджено орденом «За мужність» ІІІ ступеня , з липня 2022 року по листопад 2024 року проходив службу у військовій частині НОМЕР_2 , звільнений 24 листопада 2024 року у запас за станом здоров`я . ОСОБА_5 заперечує проти позову , що свідчить про його інтерес до дітей . Періодично відвідував дітей , надавав матеріальну допомогу , за станом здоров`я ( відсутність частини верхньої кінцівки ) не може самостійно виховувати малолітніх доньок , враховуючи їх вік . Суд вважає при цих обставинах справи недоведеним винну поведінку ОСОБА_5 та свідоме нехтування ним своїми обов`язками . При цьому суд враховує , що позбавлення батьківських прав є виключною мірою і допускається лише тоді , коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо , і лише при наявності вини у діях батьків .
Тому у задоволенні позовних вимог про позбавлення батьківських прав ОСОБА_17 необхідно відмовити .
Згідно ст. 243 СК України опіка , піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми , позбавленими батьківського піклування . Опіка встановлюється над дитиною , яка не досягла чотирнадцяти років , а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років .
Згідно ст. 1 Закону України «Про охорону дитинства» діти, позбавлені батьківського піклування , - діти , які залишилися без піклування батьків у зв`язку з позбавленням їх батьківських прав , відібранням у батьків без позбавлення батьківських прав, визнанням батьків безвісно відсутніми або недієздатними, оголошенням їх померлими , відбуванням покарання в місцях позбавлення волі та перебуванням їх під вартою на час слідства , розшуком їх органами Національної поліції , пов`язаним з відсутністю відомостей про їх місцезнаходження , тривалою хворобою батьків , яка перешкоджає їм виконувати свої батьківські обов`язки , а також діти , розлучені із сім`єю , підкинуті діти , діти , батьки яких невідомі , діти , від яких відмовились батьки, діти , батьки яких не виконують своїх батьківських обов`язків з причин , які неможливо з`ясувати у зв`язку з перебуванням батьків на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції , здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони , відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях , та безпритульні діти .
Таким чином , відсутні підстави для встановлення опіки над малолітніми ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та призначення позивачки опікуном . Крім того , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , досяг віку чотирнадцяти років , тому не підлягає задоволенню позовні вимоги позивачки ОСОБА_3 про встановлення опіки над ним та призначення її опікуном .
Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття .
Одним з основних прав дитини є право на утримання , яке кореспондується з обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття , закріпленим у СК України .
Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини , забезпечення одержання нею коштів , необхідних для її життєдіяльності .
За змістом статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує : 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини ; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів ; 3) наявність у платника аліментів інших дітей , непрацездатних чоловіка , дружини , батьків , дочки , сина ; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна , грошових коштів ; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів , у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна , сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи , якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів ; 4) інші обставини , що мають істотне значення .
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини .
Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку .
Відповідно до частин першої та другої статті 179 СК України аліменти , одержані на дитину , є власністю дитини . Той з батьків або інших законних представників дитини , на ім`я якого виплачуються аліменти , розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини .
За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них , з ким вона проживає , вправі звернутися до суду з відповідним позовом (пункт 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства , материнства та стягнення аліментів») .
Згідно ч. 1 , 2 , 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними . За домовленістю між батьками дитини той із них , хто проживає окремо від дитини , може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі . За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері , батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини , разом з яким проживає дитина . Спосіб стягнення аліментів , визначений рішенням суду , змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів .
Отже , обов`язковою умовою для стягнення аліментів на користь одного з батьків або інших законних представників дитини є проживання з нею чи з ним самої дитини , на утримання якої власне і стягуються аліменти (постанова Верховного Суду від 22 листопада 2022 року у справі № 188/1029/19) .
З своєю суттю аліменти – це кошти , покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку , тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків , з ким проживає дитина і який бере активну участь у її вихованні . Подібний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 4 вересня 2019 року у справі № 711/8561/16-ц , від 29 червня 2022 року у справі № 596/826/21-ц , від 14 серпня 2024 року у справі № 760/4661/20 .
За правилами статті 258 СК України баба і дід мають право на самозахист внуків . Баба і дід мають право звернутися за захистом прав та інтересів малолітніх , неповнолітніх та повнолітніх непрацездатних внуків до органу опіки та піклування або до суду без спеціальних на те повноважень .
Отже , чинним законодавством передбачено право баби та діда на процесуальне представництво онука (онучки) на підставі самого факту близького кровного споріднення , без необхідності встановлення опіки , піклування чи призначення їх опікуном або піклувальником .
Таким чином , баба , з якою проживає онук (онучка) , має право на подання в інтересах дитини позову до її батьків про стягнення аліментів без призначення опікуном дитини .
Подібний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 22 грудня 2018 року у справі № 445/637/16-ц .
Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала , що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи . Зокрема , цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони . Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину , про яку стверджує сторона . Таку обставину треба доказувати таким чином , аби реалізувати стандарт більшої переконливості , за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим , ніж протилежний (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц) .
Верховний Суд неодноразово зауважував , що у правовідносинах , які стосуються вкрай чутливої сфери та долі дитини , інтереси якої превалюють над формальним тлумаченням норм права , питання слід вирішувати в контексті кожної конкретної справи без формального та уніфікованого підходу лише після повного , всебічного , об`єктивного з`ясування обставин справи , що мають значення для вирішення спору , та вивчення і дослідження усіх доказів як у сукупності , так і кожного доказу окремо .
Вимога про стягнення аліментів з відповідача ОСОБА_5 заявлена позивачкою ОСОБА_3 в інтересах малолітніх дітей :  ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Враховуючи визнаний сторонами та встановлений судом факт проживання малолітніх дітей :  ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з бабою ОСОБА_3 , беручи до уваги необхідність забезпечення інтересів дітей , які потребують матеріального забезпечення , суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання малолітніх дітей :  ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) , але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , до досягнення дітьми повноліття .
Відповідачка ОСОБА_4 ніде не працює , ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей , не цікавиться їх життям , не піклується про стан їх здоров`я , не проявляє батьківської турботи , веде аморальний спосіб життя , зловживає наркотичними засобами . Діти проживають з позивачкою , відповідачка допомогу на утримання дітей не надає , але має змогу надавати таку допомогу , тому суд вважає необхідним стягувати з ОСОБА_4 аліменти на утримання дітей : сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , доньки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до їх повноліття щомісячно , у розмірі 1/2 частини усіх видів заробітку (доходів) боржника , але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , до їх повноліття , на користь ОСОБА_3 .
Суд вважає необхідним стягнути з відповідачів судовий збір , допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць .
Керуючись ст. 19 , 164 – 167 , 180 - 181 , 243 СК України 2003 року , ст. 60 ЦК України 2003 року , ст. 10 , 19 , 81 ЦПК України , суд

В И Р І Ш И В

Заявлений позов задовольнити частково .
Позбавити батьківських прав ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , місце проживання : АДРЕСА_2 , номер облікової картки платника податків : НОМЕР_4 , у відношенні дітей : сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , доньки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Стягувати з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , місце проживання : АДРЕСА_2 , номер облікової картки платника податків : НОМЕР_4 , аліменти на утримання дітей : сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , доньки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до їх повноліття щомісячно , у розмірі 1/2 частини усіх видів заробітку (доходів) боржника , але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , до їх повноліття , починаючи з 16 вересня 2025 року , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце проживання : АДРЕСА_1 , номер облікової картки платника податків : НОМЕР_5 .
Стягувати з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , місце проживання : АДРЕСА_3 , номер облікової картки платника податків : НОМЕР_6 , аліменти на утримання дітей: доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , доньки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до їх повноліття щомісячно , у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку ( доходів ) , але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , починаючи з 16 вересня 2025 року , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце проживання : АДРЕСА_1 , номер облікової картки платника податків : НОМЕР_5 .
У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_3 відмовити .
Стягнути з  ОСОБА_4 на користь держави судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок .
Стягнути з  ОСОБА_5 на користь держави судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок .
Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць .
Рішення є підставою для внесення відповідної відмітки в актовому запису цивільного стану .
Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

Суддя С.А. Скиба