ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1676/26 Справа № 207/1172/26 	  	Суддя у 1-й інстанції - Погребняк Т. Ю. Суддя у 2-й інстанції - Піскун  О. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

27 травня 2026 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О. П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Південного районного суду міста Кам`янського від 20 квітня 2026 року стосовно 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 
у справі про адміністративні правопорушення, передбачені частиною 1 статті 130, статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі — КУпАП), 
ВСТАНОВИВ:
Зміст оскарженого судового рішення. 
Постановою Південного районного суду міста Кам`янського від 20 квітня 2026 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення:
- за ст. 124 КУпАП — у виді штрафу в сумі 850 гривень,
- за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в сумі 17000 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
На підставі ст. 36 КУпАП призначено остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 17000 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Згідно з постановою суду першої інстанції, 08 березня 2026 року о 19 год. 20 хв. в м. Кам`янське по вулиці Євгена Мельнікова, гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом Мазда, державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (порушення мови, не стійка хода, запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я у встановленому законом порядку, а також за допомогою алкотестеру «Drager» відмовився, що було зафіксовано на нагрудну бодікамеру, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.
Крім того, 08 березня 2026 року о 19 год. 20 хв. в м. Кам`янське по вулиці Євгена Мельнікова, гр. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Мазда, державний номерний знак НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на паркан, автомобіль Мазда отримав механічні пошкодження, чим порушив п.12.1 Правил дорожнього руху.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справі закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що суд першої інстанції розглянув справу за його відсутності, проігнорувавши його заяву від 27.03.2026 щодо надання матеріалів справи та відкладення судового розгляду, копія постанови йому також судом не направлена. Суд обмежився формальним переліком матеріалів справи, проігнорувавши письмові заперечення та клопотання про закриття провадження, а його висновку не відповідають фактичним обставинам справи. Вказує на порушення судом права на справедливий суд та принципу змагальності. Суд не навів жодного мотиву, з яких відхилено його доводи, не здійснив аналізу заперечень сторони захисту та не оцінив допустимість і належність доказів, що є порушенням вимог КУпАП, Конституції України та практики ЄСПЛ щодо обов`язку суду мотивувати рішення. Суд не перевірив правомірність взагалі початку моменту претензій до нього з боку поліції, оформлення ДТП не є обов`язковим в України відповідно до примітки ст. 124 КУпАП. У матеріалах справи відсутні будь-які належні докази законної підстави для складення протоколу за ст. 124 КУпАП, інспектори поліції не зупиняли транспортний засіб. Вказує на відсутність фото та відеоматеріалів, показань незацікавлених свідків, а також законних підстав вимоги для огляду на стан сп`яніння. Зазначає про відсутність на відеозаписі будь-яких об`єктивних ознак сп`яніння, суд не навів, які саме ознаки сп`яніння є доведеними, а протокол не є доказом. Суд безпідставно визнав протокол і рапорт належними доказами, що суперечить усталеній судовій практиці Верховного Суду. Вказує, що йому не було роз`яснено права та наслідки відмови від огляду, що є істотним порушенням і саме по собі підставою для закриття провадження. Його також не відсторонили від керування транспортним засобом та відпустили продовжувати рух, що прямо суперечить вимогам ст. 265-2 та 266 КУпАП і побічно підтверджує відсутність реальних ознак сп`яніння.
Позиції учасників апеляційного процесу. 
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час, дату і місце апеляційного розгляду повідомлений належним чином, заяв про поважність причини неявки до суду та клопотань про відкладення апеляційного розгляду не подавав.
Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції розглянув апеляційну скаргу без особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , оскільки останній належним чином повідомлений про час та дату судового засідання в апеляційному суді шляхом направлення повідомлення на електронну пошту, яку вказав ОСОБА_1 при зверненні до суду першої інстанції та просив здійснювати листування з ним саме через пошту, і не з`явився до суду без поважних причин.
Мотиви апеляційного суду.
Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.
За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису...
Перевіривши постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, апеляційний суд вважає, що викладене в постанові суду твердження про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення ЕПР1 №609743 від 08 березня 2026 року, в якому зазначено про обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; протоколом про адміністративне правопорушення ЕПР1 №609711 від 08 березня 2026 року, в якому зазначено про обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП; схемою місця ДТП від 08 березня 2026 року; рапортами поліцейського та відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, фото з місця пригоди.
Відповідно до письмових пояснень свідка ОСОБА_2 від 08.03.2026, остання 08.03.2026 приблизно о 19:20 годин знаходилися у місті Кам`янському по вул. Є. Мельникова поруч із супермаркетом краси «Єва» та стала свідком того, як авто «Мазда» білого кольору д.н.з. НОМЕР_1 скоїла наїзд на паркан біля аптеки «Низьких цін». За кермом автівки знаходився чоловік приблизно 25-30 років, який перебував у стані алкогольного сп`яніння та були явні ознаки (нестійка хода, порушення мови, різкий запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на визначення стану сп`яніння відмовився в її присутності, а також намагався покинути місце пригоди. В авто чоловік знаходився сам. 
Вказані пояснення повністю узгоджуються з наявними в матеріалах справи письмовими поясненнями, наданими свідком  ОСОБА_3  08 березня 2026 року, а також з відомостями, що містяться на відеозаписі з нагрудної камери поліцейського.
З долученого відеозапису слідує, як за викликом прибули працівники поліції та в ході спілкування зі свідками події, які вказали на особу, яка перебувала за кермом автомобіля, ними було встановлено особу водія ОСОБА_1 та під час бесіди з ним виявлено в нього ознаки алкогольного сп`яніння (різких запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, координації рухів), про що йому було повідомлено та запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку як на місці, так і в закладі охорони здоров`я, проте водій відмовився. Йому повідомлено, що за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на вимогу поліцейського на нього буде складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, на що водій не заперечував та з`ясував в якому суді відбудеться розгляд.
Отже, факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на вимогу поліцейського зафіксовано на відеозаписі з нагрудної камери поліцейського. 
Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає, в тому числі і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Вказані положення повністю кореспондуються з положеннями п. 2.5. Правил дорожнього руху України, згідно з якими водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
За порушення водієм обов`язку, передбаченого п. 2.5 ПДР, за таку відмову настає відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто правові наслідки у виді складення протоколу, оскільки, як вже було зазначено вище, диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП охоплює відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду відповідно до встановленого порядку на стан алкогольного сп`яніння і за такі дії настає адміністративна відповідальність. 
Згідно з п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення..., що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності. 
Доводи апеляційної скарги про відсутність фото та відеоматеріалів, показань незацікавлених свідків та законних підстав вимоги для огляду на стан сп`яніння спростовується вищевикладеним та дослідженими матеріалами справи.
Апеляційний суд відхиляє як необґрунтовані твердження апеляційної скарги про відсутність на відеозаписі будь-яких об`єктивних ознак сп`яніння, оскільки з відеозапису видно, що у ОСОБА_1 дійсно спостерігаються явні ознаки алкогольного сп`яніння такі, як порушення мови та координації рухів.
Так само апеляційний суд відхиляє доводи ОСОБА_1 , що суд безпідставно визнав протокол і рапорт належними доказами, оскільки вони повністю узгоджуються з іншими доказами, наявними в матеріалах справи та відеозаписом, а тому підстав визнавати їх недопустимими чи неналежними доказами судом апеляційної інстанції не встановлено.
Твердження апелянта, що йому не було роз`яснено права та наслідки відмови від огляду на стан сп`яніння спростовуються відеозаписом та матеріалами справи.
Не знайшли свого підтвердження доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про порушення його прав у зв`язку з тим, що суд провів судовий розгляд за його відсутності, проігнорувавши клопотання щодо надання матеріалів справи та відкладення судового засідання. Як видно з матеріалів провадження суд надав відповідь на клопотання ОСОБА_1 з роз`ясненням порядку подання процесуальних та інших документів, пов`язаних з розглядом справ у суді, в той час як в даному випадку подане клопотання не засвідчено електронним підписом, що унеможливило суд ідентифікувати особу, від якої воно надійшло.
Відповідальність за ст. 124 КУпАП настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Пунктом 12.1 ПДР встановлено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, повністю підтверджуються вказаними вище письмовими поясненнями свідків, долученими фото з місця пригоди та схемою місця ДТП від 08 березня 2026 року, на якій зафіксовано місце зіткнення транспортного засобу «Мазда» днз НОМЕР_1 з парканом біля аптеки «АНЦ», розташування авто після зіткнення, напрямок руху авто та місце наїзду на паркан, механічні пошкодження транспортного засобу, що також узгоджується з відеозаписом, на якому видно місце розташування транспортного засобу після наїзду на паркан, наявність механічних пошкоджень.
Можливість для ОСОБА_1 уникнути даної ДТП визначалась для нього виконанням вимог пункту 12.1 ПДР, оскільки останній, керуючи автомобілем «Мазда», не вибрав безпечної швидкості руху та не врахував дорожню обстановку, відтак не міг постійно контролювати рух транспортного засобу, внаслідок чого здійснив наїзд на паркан, що знаходиться в причинно-наслідковому зв`язку з настанням цієї дорожньо-транспортної пригоди.
Неспроможними є доводи апеляційної скарги, що у матеріалах справи відсутні будь-які належні докази законної підстави для складання протоколу за ст. 124 КУпАП, при цьому твердження апелянта, що оформлення ДТП не є обов`язковим в Україні відповідно до примітки ст. 124 КУпАП ґрунтуються на власному хибному тлумачені вимог законодавства України.
Відповідно до примітки статті 124 КУпАП особа, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, звільняється від адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, за умови, що учасники дорожньо-транспортної пригоди скористалися правом спільно скласти повідомлення про цю пригоду відповідно до Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".
В даному випадку поліцейські прибули на місце події у зв`язку з повідомленням свідків про ДТП, де було встановлено водія ОСОБА_1 , причетного до цієї пригоди, а після встановлення всіх обставин події з дотриманням вимог КУпАП та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 № 1376, поліцейським був складений протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП.
За змістом п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів Національної поліції за статтею 124 КУпАП.
Зазначені вище докази є належними та допустимими в розумінні ст. 251 КУпАП, а з огляду на їх сукупність і узгодженість, є достатніми для встановлення необхідних фактичних обставин справи та належного її розгляду.
Отже, апеляційний суд доходить висновку про законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, яке ґрунтується на належних, достовірних та достатніх доказах та відповідно про наявність в діях  ОСОБА_1  складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП. 
При розгляді справи судом першої інстанції порушень вимог статей 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП.
В апеляційній скарзі містяться також інші доводи, які зводяться до дослівного викладу положень КУпАП, судової практики Європейського суду з прав людини, Верховного Суду, без їх належного співвідношення до доказів та фактичних обставин цієї справи, тому не потребують детального аналізу апеляційним судом, оскільки не мають вирішального значення у цьому провадженні, виходячи із предмету та меж доказування у даній категорії справ, а правова оцінка та мотиви апеляційного суду по всім ключовим доводам захисту, на яких акцентовано увагу в апеляційній скарзі, викладені вище.
Застосовуючи такий підхід, апеляційний суд виходить з усталеної практики Європейського суду з прав людини щодо мотивування судового рішення. І хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010 р., заява № 4909/04, § 58). Суд не мусить надавати відповіді на кожне порушене питання, проте з рішення має бути ясно зрозуміло, що головні проблеми, порушені у даній справі, були вивчені.
Порушень норм процесуального або матеріального права не було встановлено під час перегляду, постанова суду є законною та обґрунтованою і такою, що відповідає фактичним обставинам справи. 
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції доходить висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, а відтак постанову місцевого суду слід залишити без змін.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Південного районного суду міста Кам`янського від 20 квітня 2026 року стосовно особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130, статтею 124 КУпАП залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя          О. П. Піскун