Справа № 750/4956/26
Провадження № 2-о/750/141/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 травня 2026 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:
головуючого судді Слісаря А.В.,
за участю секретаря Примак Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України, заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернігові Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції,
встановив:
29.04.2026 року до Деснянського районного суду м. Чернігова звернулася із заявою ОСОБА_1 , в якій просить суд встановити факт смерті громадянина України ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 та який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 на тимчасово непідконтрольній території України в м. Луганськ.
В обґрунтування своїх вимог заявниця вказує, що вона є дочкою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Луганськ Луганської області. Оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ українського зразка, Позивач позбавлена можливості провести реєстрацію смерті батька. Заявник зазначає, що встановлення факту смерті необхідно їй для отримання свідоцтва про смерть, оформлення спадкової справи.
Ухвалою суду від 30.04.2026 відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження.
В судове засідання заявник та представник заінтересованої особи не з`явилися. Неявка учасників не перешкоджає розгляду справи.
Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Дослідивши письмові докази, суд вважає, що вимоги заявника, викладені в заяві, підлягають задоволенню, з огляду на наступне.
Заявниця є дочкою ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про її народження серії НОМЕР_1 .
ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Луганськ Луганської області, є громадянином України, що підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_2 .
Згідно з копією Медичного свідоцтва про смерть серії 43 №277000502 від 07.04.2026, виданого відділом судово-медичної експертизи медичної установи м. Луганська. 
Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 22.04.2026, виданого Ленінським відділом запису актів цивільного стану м. Луганська Міністерства юстиції ЛНР,, про що складено акт про смерть.
Також на підтвердження факту смерті ОСОБА_2 . Заявниця надала фотознімки з місця його поховання.
Згідно з ч. 1 ст. 2 та ч. 1 ст. 4 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.
Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.
Згідно з п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті здійснюється органом ДРАЦС на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я чи судово-медичною установою, або на підставі рішення суду, яким встановлено факт смерті особи у певний час чи її оголошено померлою.
Державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Якщо документи про смерть особи відсутні, то державна реєстрація її смерті проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту смерті.
Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.
Указана норма Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» щодо недійсності документів, виданих окупаційними органами, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи, не означають, що на їх підставі органи державної реєстрації актів цивільного стану можуть здійснити державну реєстрацію смерті особи. Вказані зміни фактично дозволяють суду брати до уваги та оцінювати разом з іншими доказами видані окупаційною владою документи про смерть особи при вирішенні питання про встановлення факту смерті особи на підставі таких документів, з метою подальшого внесення актового запису про смерть особи на підставі відповідного судового рішення.
Суд зазначає, що на час смерті ОСОБА_2 , населений пункт м. Луганськ Луганської області входило у перелік тимчасово окупованих територій, що визначені Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затверджених наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 (із змінами і доповненями) та на даний час його окупація зс рф є загальновідомим фактом, який, згідно ч. 3 ст. 82 ЦПК України не потребує доказування.
Разом із тим, під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, необхідно брати до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права.
Так, під час розгляду згаданої категорії справ необхідно враховувати висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини, де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.
Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.
Отже документи, видані органами та установами, що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, беруться до уваги судом та оцінюються разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку.
Враховуючи вищевикладене, а також значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що надана в якості доказу медична довідка про смерть, а також свідоцтво про смерть, хоча і не є документом встановленої законодавством України форми про смерть, водночас є доказами, які достовірно свідчить про смерть особи у певний час і, у певному місці та за певних обставин.
Заявниця у своїй заяві обгрунтувала мотиви звернення до суду, вказавши що встановлення факту смерті батька має юридичне значення для здійснення на підставі судового рішення реєстрації його смерті за законодавством України, отримання свідоцтва про смерть, реалізації права на спадкування.
Отримати свідоцтво про смерть у органі ДРАЦС неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, а тому медичний документ установленого в Україні зразка та який може бути прийнятий відділом ДРАЦС для здійснення реєстрації смерті ОСОБА_2 , закладами охорони здоров`я України не видавався.
За таких обставин суд доходить висновку про необхідність задоволення заяви.
Відповідно до ч. 4 ст. 317, п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.
Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є підставою для одержання зазначених документів, що закріплено ч. 2 ст. 319 ЦПК України.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 2, 4, 263-265, 273, 293, 294, 315-319, 430 ЦПК України, Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», суд, -
постановив:
Заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України, задовольнити.
Встановити факт смерті громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце народження: Україна, Луганська обл., м. Луганськ, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Луганськ, Луганської області.
Рішення підлягає негайному виконанню.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Оскарження рішення не зупиняє його виконання.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя    А.В. СЛІСАР