Справа № 344/11611/25 
Провадження № 2-о/344/57/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 травня 2026 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого судді: Бородовський С.О.,
присяжних Януш І.І., Кінаш Г.Я., 
за участі:
секретаря судового засідання Бурянна Н.В.,
представника заявника ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа Перша Івано-Франківська державна нотаріальна контора про визнання фізичної особи безвісно відсутньою, – 
В С Т А Н О В И В:
в заяві вказано: «… ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є сином ОСОБА_2 . ОСОБА_4 проживав разом з ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_1 . Дане нерухоме майно перебуває у спільній частковій власності ОСОБА_4 та ОСОБА_2 . На початку 2001 року ОСОБА_4 виїхав за межі території України у Португальську Республіку. З 2008 року і до цього часу ОСОБА_4 перестав виходити на зв`язок, місцезнаходження невідоме. Неодноразово заявник зверталась до Івано-Франківського РУП ГУНП з даного приводу. Визнання особи безвісно відсутньою необхідне для встановлення опіки над майном…».
В судовому засіданні адвокат підтримав заяву з підстав, які наведені в ній, востаннє ОСОБА_4 з`являвся за місцем проживання у 2008 році взимку, відомості про місцезнаходження відсутні.
Представник Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори подав до суду заяву про розгляд справи без участі заінтересованої особи.
Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні надав показання, що ОСОБА_6 , син ОСОБА_7 , виїхав в 2000-2001 рр., через сім років повернувся і після того інформації не має, ніхто не знає де він, не знає його прізвище, сусіди називали його « ОСОБА_8 ».
Судом встановлено наступні обставини.
Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_4 батьками зареєстровано ОСОБА_2 та ОСОБА_9 .
Згідно довідки Відділу реєстрації актів громадянського стану №3-41/2130 від 11.12.2003 року ОСОБА_4 змінив прізвище на ОСОБА_10 .
Згідно свідоцтва про право власності від 21.02.2007 року квартира за адресою АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .
Івано-Франківським РУП ГУНП в Івано-Франківській області надано відповідь №15849/108/46/0-2023 на звернення заявника з приводу втрати контактів із сином ОСОБА_4 . Повідомлено, що встановити контакти ОСОБА_4 не представилось можливим. 
За правилами п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.
Безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місцезнаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер.
Відповідно до ст. 43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місті її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. При визнані фізичної особи безвісно відсутньою настають правові наслідки, визначені ст. 44 ЦК України.
Згідно зі статтею 306 ЦПК України, у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визначити фізичну особу безвісно відсутньою, обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи.
Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної або з дня, визначеного відповідно до частини другої статті 43 ЦК України; г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою.
Вказане відповідає висновкам Верховного Суду у постановах: від 07.05.2018 року у справі № 225/1297/17, від 22.11.2018 року у справі № 225/882/17, від 05.02.2020 року у справі № 756/17293/17, від 06.05.2020 року у справі № 760/3112/16-ц, від 05.06.2024 року у справі № 183/7128/23, від 11.11.2024 року в справі № 229/4416/21.
Частиною 1 ст. 43 ЦК України передбачено, що фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.
Частиною 2 ст. 43 ЦК України передбачено у разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року.
Встановлення факту визнання особи безвісно відсутньою має для заявниці юридичне значення, оскільки дає їй можливість реалізувати права на нерухоме майно, яке належить їй на праві спільної сумісної власності.
У відповідності до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За приписами ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Вимоги заяви є обґрунтованими, обгрунтованими дослідженими судом доказами, показанням свідка, а тому підлягають задоволенню.
Відповідно до норм ч. 1 ст. 309 ЦПК України, у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою в порядку ст. 309 ЦПК України.
Відповідно до зазначеного, суд,-
У Х В А Л И В:
Заяву задовольнити.
Визнати ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 - безвісно відсутнім.
Роз`яснити, що у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою, або іншою заінтересованою особою, в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 309 ЦПК України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до апеляційного суду, з дня його проголошення.

Головуючий суддя Бородовський С.О. 

Присяжні Януш І.І.

Кінаш Г.Я.